Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/457/2020 Справа № 641/1683/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретарів ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000261 від 12.02.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 7 лютого 2020 року приблизно о 23:30, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, знаходячись в тамбурі між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та потерпілим ОСОБА_5 , маючи мету направлену на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи навпроти потерпілого, кулаком правої руки завдав йому один удар в область перенісся з лівої сторони, в результаті чого, ОСОБА_5 впав на підлогу.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 стоячи над потерпілим ОСОБА_5 , кулаком правої руки завдав останньому два послідовних удари в область голови, а саме: один удар в область перенісся, а другий удар в область щелепи зліва. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді:

- забійної рани лівої надбрівної дуги та спинки носа із проведенням ПХО (накладанням швів), а також закритий перелом кісток носа із зсувом, які у сукупності так і поодинці, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів;

- закритий перелом лівої виличної кістки з порушенням цілісності нижнього краю лівої орбіти та перелом основи виличної дуги, який згідно з висновком експерта відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (21 дня).

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 07 лютого 2020 року приблизно о 23:30, знаходився в тамбурі між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, що виник між ним та потерпілим ОСОБА_5 , кулаком правої руки завдав потерпілому ОСОБА_5 в область обличчя три удари. В скоєному злочині свою провину визнав.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду кримінального провадження (злочину), в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Цивільний позов не заявлений.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З досудової доповіді Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вбачається, що ОСОБА_3 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. Враховуючи характеристику ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, його виправлення без позбавлення або обмеження волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше не судимого. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів та вважає, що покарання ОСОБА_3 , яке необхідно для його виправлення повинно бути призначене в межах санкцій ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 - не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя - ОСОБА_1