Справа № 470/913/19
Провадження № 1-кп/477/110/20
У Х В А Л А
21 лютого 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі, головуючої судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000248 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.1,6 ч.2 ст.115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.1,6 ч.2 ст.115 КК України.
Відносно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання було обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якої спливає 23 лютого 2020 року.
21.02.2020 року прокурором заявлене клопотання про продовження міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилається на існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, знищення, приховування чи спотворення речей, що мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, та вчинення інших злочинів. На доведеність вказаних ризиків, прокурор посилається на те, що обвинувачений вчинив корисливі, особливо тяжкі злочини, а також перебував у розшуку, з пояснень потерпілого, переховувався від кредиторів. Також потерпілий вказує на наявність конфлікту у його батьків із ОСОБА_5 та його обізнаність про добробут їх родини, тому може впливати на потерпілого з метою зміни свідчень останнім. Вказує, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам.

Обвинувачений та його захисник проти даного клопотання заперечували, просили змінити міру обраного запобіжного заходу на домашній арешт із цілодобовим контролем. Обвинувачений вказував про відсутність у нього закордонного паспорту, що унеможливлює його виїзд за межі України. Посилається на існування постійного місця проживання, зокрема в будинку матері, де він мешкав до арешту, а також наявність засобів до існування.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора. Вказував, що боїться обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Стосовно наведеного прокурором ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, то дійсно характер та тяжкість висунутого ОСОБА_5 обвинувачення вказує на те, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, адже його обвинувачено у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді, зокрема, довічного позбавлення волі. Отже, тяжкість обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 та міри покарання, передбаченої за даним обвинуваченням, а також переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування під час досудового слідства, доводить обґрунтованість заявленого ризику. Наведені обставини були підставою для обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу колегією 26.12.2019 року. Заявлений прокурором ризик не змінився та не зменшився.

Також колегія суддів дійшла висновку, що більш м`який вид запобіжного заходу, зокрема такий як домашній арешт, не зможе ефективно запобігти заявленому ризику, а тому застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданою мірою та необхідною для запобігання даному ризику і в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Щодо строку такого запобіжного заходу, то з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення, обсяг доказів, заявлених відповідно до реєстру, колегіальний розгляд справи, що свідчить про необхідність більш тривалого часу для розгляду такої справи, то колегія вважає необхідним визначити такий захід у максимально допустимому строку.

Стосовно інших ризиків, зокрема приховування чи спотворення речей що можуть мати суттєве значення для справи, ризик незаконного впливу на потерпілого, а також скоєння нових злочинів, то прокурором, окрім тих, що вже були предметом судового розгляду під час підготовчого судового засідання 26.12.2019 року, нових підстав, за яких він дійшов висновку про існування вказаних ризиків, не наведено. Враховуючи, що колегію суддів вже була надана оцінка доводам прокурора та доказам, які на думку прокурора підтверджують заявлені ризики, колегія не вбачає підстав для повторного викладення мотивів, з яких дійшла висновку про недоведеність заявлених ризиків, визначених п.2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно посилання потерпілого ОСОБА_8 про його побоювання обвинуваченого, то окрім його внутрішніх переконань, доказів щодо наявності ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілого та підстав за для того, суду не надано.Окрім того, потерпілий вже допитаний у справі.

Стосовно клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну міри запобіжного заходу на домашній арешт, то, як зазначено вище, колегія дійшла висновку, що застосування даного виду запобіжного заходу не може ефективно запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду. Відсутність у обвинуваченого закордонного паспорта, проживання до арешту з матір`ю, не свідчать про відсутність ризику переховування від суду, зважаючи на тяжкість обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 квітня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена на протязі семи днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3