ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1625/20 Справа № 204/935/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно заяви, ОСОБА_7 просив суд зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, з метою відновлення соціальних зв`язків з близькими родичами, які перебувають на окупованій території, перевести його з ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» в ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89».
Приймаючи вищевказане рішення суд послався на те, що вирішення питання про переведення засудженого для відбування покарання з однієї установи виконання покарань до іншої відноситься до компетенції міжрегіональної комісії, яка утворюється наказом керівника міжрегіонального управління, а у разі незгоди, рішення комісії може бути оскаржено засудженим до місцевого окружного адміністративного суду, за нормами КАС України.
Суд прийшов до висновку, що в даному випадку засудженим порушено порядок звернення до суду з приводу зобов`язання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо вирішення питання про переведення його для відбування покарання з однієї установи виконання покарань до іншої, оскільки зазначене питання не відноситься до компетенції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, в зв`язку з чим у задоволенні заяви засудженого було відмовлено.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить постановити нове рішення, яким зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції перевести його для подальшого відбуття покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89».
Апелянт зазначає, що по прибуттю в ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 4», 04.02.2020 року він звернувся із заявою до Красногвардійського районного суду, але 07.04.2020 року судом йому було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, що вважає порушенням його процесуальних прав.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, засудженого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 537 КПК України, визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Питання щодо переведення засуджених для відбування покарання з однієї установи виконання покарань до іншої, відсутнє у зазначеному переліку. Разом з тим, згідно п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України, до суду може бути оскаржено рішення, дії чи бездіяльність адміністрації установи виконання покарань.
Згідно ч. 9 ст. 539 КПК України, розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до «Положення про центральну та міжрегіональну комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання», міжрегіональна комісія, яка утворюється наказом керівника міжрегіонального управління, розглядає питання та здійснює переведення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі та арешту, для відбування покарання з однієї установи виконання покарань до іншої в межах зони діяльності міжрегіонального управління без зміни рівня безпеки згідно з вимогами статей 50, 93 Кримінально-виконавчого кодексу України; розглядає питання та здійснює переведення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, для відбування покарання з однієї установи виконання покарань до іншої в межах зони діяльності міжрегіонального управління без зміни рівня безпеки згідно з вимогами статей 100, 151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі відсутності в установі виконання покарань багатомісних приміщень камерного типу або звичайних жилих приміщень; визначає згідно з обвинувальним вироком суду вид установи виконання покарань, рівень безпеки та місце відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи публічно правових спорів, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та зазначає, що вирішення питання про переведення засудженого для відбування покарання з однієї установи виконання покарань до іншої відноситься до компетенції міжрегіональної комісії, яка утворюється наказом керівника міжрегіонального управління, а у разі незгоди, рішення комісії може бути оскаржено засудженим до місцевого окружного адміністративного суду, за нормами КАС України.
Тобто, для вирішення вказаного питання національним законодавством передбачено інший порядок ніж той, на який посилається засуджений.
Крім цього, ОСОБА_7 в апеляційному суді заявив, що він враховуючи прийняте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 07.04.2020 року, вже звернувся з відповідною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для вирішення вказаного питання.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни, не встановлено.
Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4