Справа№621/1102/20
Пр.№1-кс/621/358/20
УХВАЛА
іменем України

28 квітня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зміїв Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , судимого: 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 01.08.2019 року за статтею 335 Кримінального кодексу України до обмеження волі на строк 2 (два) роки; звільнений від відбуття покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з випробуванням на строк 1 (один) рік;

якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_5 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.04.2020, близько 21 год 30 хв, у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на відкрите викрадення грошових коштів, що належать ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 , в той же день та час, перебуваючи поблизу домоволодіння за вказаною адресою, за допомогою металевого прутка, що являє собою саморобний ключ, відчинивши металеву хвіртку, проник на територію подвір`я. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, через незачинені двері проник до приміщення житлового будинку, та зайшов до спальної кімнати, де в той час на ліжку спав ОСОБА_6 , підійшовши до якого, ОСОБА_4 , розуміючи перевагу над потерпілим, з метою подолання можливого опору, наніс ОСОБА_6 почергово долонею лівої та правої руки не менше трьох ударів в область обличчя, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі, яке відповідно до висновку експерта №12-14/76-ЗМ/20 від 15.04.2020, по ступеню тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження (згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995), після чого, протиправно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом ривку, відкрито заволодів грошовими коштами у розмірі 120 грн., які знаходилися у ОСОБА_6 в правій руці.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважала, що є підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність у нього родини та утриманців; відсутність постійного місця роботи; наявність судимості у підозрюваного та вчинення злочину в період випробування згідно ст. 75 КК України, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання прокурор наполягала на його задоволенні посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання та обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Згідно зі статтею 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин 1-6 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України, відповідно з якою йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Також, досліджені дані щодо особи підозрюваного, відомості щодо відсутності постійної роботи, міцних соціальних зв`язків, наявність судимості у підозрюваного та вчинення злочину в період випробування згідно ст. 75 КК України.

Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду та вчинення підозрюваним нових злочинів, тобто ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий довів обставини, передбачені пунктами 1-3 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, тому клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу - домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_4 належить покласти обов`язок прибувати до слідчого відділення Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання задовольнити.

2. Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20 години до 07 години наступного дня.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до слідчого відділення Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою повідомляти про неможливість прибуття та зміну місця проживання.

4. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Зміївський відділ поліції ГУНП в Харківській області.

5. Строк дії ухвали до 26 червня 2020 року.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

7. Дата оголошення учасникам судового провадження повного тексту ухвали суду 10 год. 29 квітня 2020 року.

Слідчий суддя: