гСправа № 358/1737/19 Провадження № 1-кс/358/789/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі заяву судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_6 про самовідвід у кримінальному провадженні № 1-кп/358/1737/19 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України -

В С Т А Н О В И В:

До Богуславського районного суду Київської області надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 1-кп/358/1737/19 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Свою заяву суддя ОСОБА_6 мотивує тим, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у його провадження передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 125 КК України та ОСОБА_5 за ч. 1 ст.122 КК України.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні з боку обвинувачення: законним представником неповнолітнього потерпілого є ОСОБА_7 , який тривалий час працював на різних посадах в органах прокуратури, внаслідок чого під час виконання ним посадових обов`язків між ними склалися особливі професійні та особисті відносини, які є загальновідомим фактом, що в свою чергу може викликати сумнів у інших учасників кримінального провадження щодо його об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи, а відтак у законності майбутнього вироку, тому керуючись положенням п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та виходячи з практики Європейського суду з прав людини, він заявив собі самовідвід.

Однак, ухвалою суду від 05 грудня 2019 року без належного обґрунтування у задоволенні його заяви про самовідвід - відмовлено.

Зважаючи на вищевказані обставини та з метою дотримання положення ст. 28 КПК України, просить невідкладно повторно розглянути та задовольнити його заяву про самовідвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи матеріали даної справи надійшли судді ОСОБА_1 для розгляду заяви про самовідвід.

Суддя ОСОБА_6 повідомлений про час і місце розгляду заяви, про що свідчить відповідна відмітка про отримання та ознайомлення з повідомленням. Будь яких пояснень щодо заяви про самовідвід не надав.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку, що відсутні підстави для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_6 .

Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 погодилися із думкою прокурора.

Суд, виконавши вимоги ч. 3 ст. 81 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 75 КПК України, встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, пунктами 3, 4 ст. 75 КПК України визначено, що такими обставинами є: коли суддя особисто заінтересований в результатах провадження, або за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст. 75 та ст. 76 КПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відвід повинен бути мотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду, слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

В контексті вищевикладеного, в заявленій суддею ОСОБА_6 заяві про самовідвід, заявником не наведені обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді з урахуванням об`єктивного критерію.

На переконання суду, сам лише факт, що законний представник потерпілого ОСОБА_7 працював на різних посадах в органах прокуратури, внаслідок чого під час виконання ним посадових обов`язків між останнім та суддею (зі слів судді) склалися особливі професійні та особисті відносини, без наявності даних, які б свідчили про існування між ними певних стосунків дружнього характеру чи навпаки неприязнених стосунків, не може розглядатись як обставина, що викликає розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до стаття 12 Кодексу суддівської етики, суддя не може робити публічних заяв, коментувати в засобах масової інформації справи, які перебувають у провадженні суду, та піддавати сумніву судові рішення, що набрали законної сили.

За наведеного вище, суд приходить до висновку, що заявлений самовідвід судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням об`єктивного критерію не ґрунтується на вимогах ст. 75 КПК України, в яких визначено підстави для відводу судді, а тому, наведенні заявником обставини, які не підтверджені об`єктивно, не можуть свідчити про упередженість судді та бути підставою для задоволення заяви про самовідвід.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_6 про самовідвід у кримінальному провадженні № 1-кп/358/1737/19 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1