У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000190

за апеляційною скаргою прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2020 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

третя особа ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2020 року у накладенні арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit 2.5» д/н НОМЕР_1 з дровами, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ММРЕВ УДАІ УМВС в Миколаївській області, зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , та перебуваючого у фактичному користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000190 від 11 квітня 2020 року, - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit 2.5», д/н НОМЕР_1 , з дровами.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає помилковими висновки слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно, оскільки наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit 2.5», д/н НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Також наявні підстави вважати, що у середині автомобіля можуть бути виявлені сліди злочину, знаряддя його вчинення та незаконно здобута деревина. З метою збереження автомобіля та дров на них необхідно накласти арешт.

Встановлені слідчим суддею обставини.

13.04.2020 р. слідчий СВ Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000190 (за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України) звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просив накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit 2.5», д/н НОМЕР_1 , із дровами. Автомобіль належить ОСОБА_8 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit 2.5», д/н НОМЕР_1 , та дрова у його середині є тимчасово вилученим майном та речовими доказами, а також є необхідність для проведення слідчих (розшукових) дій з цим майном.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit 2.5» д/н НОМЕР_1 та дрова у ньому не є предметами та знаряддями кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, а тому на них не може бути накладений арешт. Крім того, до матеріалів клопотання не надано доказів, що на транспортному засобі здійснювалося перевезення свіжоспиляної деревини, огляд якої у встановленому порядку не проводився.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, третьої особи, яка вважала, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вивчивши надані судом матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У ч.3 ст. 132 КПК України зазначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ці вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Згідно матеріалів клопотання про накладення арешту на майно, СВ Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 11.04.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, за фактом надходження до чергової частини Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області рапорту начальника СРПП № 1 ОСОБА_9 , згідно якого ним було виявлено автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit 2.5», д/н НОМЕР_1 , зі свіжоспиляною деревиною.

13.04.2020 р. слідчий СВ Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт даного автомобіля разом із деревиною у середині з метою збереження цього майна як речових доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

В обгрунтування клопотання до нього додані: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000190, рапорт начальника СРПП №1 Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , протокол допиту ОСОБА_9 в якості свідка, протокол огляду транспортного засобу від 10.04.2020 р., постанова про визнання речовими доказами від 11.04.2020 р.

Приймаючи рішення, слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що в клопотанні, а прокурором під час судового розгляду, не доведено, що автомобіль є речовим доказом.

Будь-яких доказів, що автомобіль використовувався як знаряддя злочину, не надано. Майно, на яке посилається прокурор не оглядалося, а слідчий не вжив заходів щодо проведення обшуку та вилучення та вилучення майна на законних підставах для встановлення фактичних обставин кримінального провадження.

За такого, суд вважає, що слідчим факт вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, переконливими доказами не доведено.

Суд вважає, що з огляду на викладене, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника та користувача автомобіля марки «Ford» модель «Tranzit 2.5», д/н НОМЕР_1 , про який ідеться в клопотанні слідчого.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, під час якого встановлено, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно є необґрунтованим та за зазначених у ньому підстав не підлягає задоволенню. Слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 98, 132, 170 КПК України та прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

За такого, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 ч. 3, 422, 423, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргою прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2020 року про відмову у накладенні арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3