Справа № 450/2532/18 Провадження № 1-кп/450/9/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Пустомити кримінальне провадження №0000969 , внесеному в ЄРДР 25.05.2018 року, про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Солонка Пустомитівського району Львівської області, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою , працюючої вихователем у закладі дошкільної освіти с.Солонка Пустомитівського району, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме що вона 24.05.2018р., близько 19:35 год., перебуваючи на АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту зі своє сусідкою за місцем проживання ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , умисно нанесла удар правою рукою в ділянку голови ОСОБА_4 , після чого поваливши останню на землю, стала хаотично наносити удари руками по голові та тулубу, а також нанесла декілька ударів ногами по ногах ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяла потерпілій множинні садна, подряпини та забої різних частин тіла, які згідно висновку експерта №51/2018 від 31.05.2018 р., відносяться до легкого ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 подала письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України та закриття кримінального провадження відносно неї на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Цивільний позов, поданий до неї потерпілою у даному кримінальному провадженні, просить залишити без розгляду.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченої та просить звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а цивільний позов, поданий потерпілою у даному кримінальному провадженні, залишити без розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення поданого обвинуваченою клопотання та звільнення її від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник-адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення поданого клопотання та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження відносно останньої, та просять прийняти рішення про визнання ОСОБА_6 винною у вчиненні злочину.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.1) ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч.1 ст.125 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, і за його вчинення передбачене покарання у виді штрафу, або громадські роботи , або виправні роботи.
Пленум Верховного Суду України у п.2 Постанови №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України.), можливе лише за наявності визначених у КК умов і підстав.
Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого , закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК може звільнити від нього засудженого.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 згаданої №12 від 23 грудня 2005 року , особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності, є обов`язком суду.
Зі змісту поданого клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мав місце 24.05.2018 року. Таким чином , з моменту вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, строк давності притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинене, сплив 25.05.2020 року.
Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченій ОСОБА_6 заперечувати проти закриття провадження, і в такому разі судовий розгляд може продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачена не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав та її захисником підтримано дане клопотання.
З`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_6 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України, суд враховує, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, кримінальне правопорушення вчинила вперше, вчинене нею кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, не ухилялася від слідства або суду , а сама обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.
Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 про стягнення
на її користь з обвинуваченої ОСОБА_6 10 867,02 гривень майнової та моральної шкоди, а також витрат на професійну правничу допомогу, з то суд приймає до уваги, що порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні встановлений ст.129 КПК України, частиною першою якої передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст.129 КПК України.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, у зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди . Тому вказаний позов необхідно залишити без розгляду та роз`яснити потерпілій , що наведене не позбавляє її можливості вирішити даний спір у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.129, 284, 286, 369-372, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про її звільнення від кримінальної відповідальності, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000969, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.05.2018 р. відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування 10 867,02 гривень майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також витрат на професійну правничу допомогу, залишити без розгляду.
На ухвалу може бути подано апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1