Справа № 149/305/20
Провадження №1-кп/149/74/20
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000039 від 23.01.2020 з угодою про примирення від 11.02.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, непрацюючого, не депутата, не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
В С Т А Н О В И В :
29.12.2019 близько 10:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на прохання останнього погодився здійснити зняття грошових коштів у сумі 800 грн з банківської картки АТ «Ощадбанк», при цьому ОСОБА_5 вголос назвав пін-код від своєї банківської картки, який запам`ятав ОСОБА_4 .
У подальшому, ОСОБА_4 користуючись наявною у нього вищезазначеною банківською карткою, яку йому передав ОСОБА_5 за допомогою банкомату АТ «Креді Агріколь Банк», розташованого по вул. Заводська, 2 у с. Війтівці (Жданівка) Хмільницького району Вінницької області, провів транзакцію щодо переведення коштів у готівкову форму з пенсійного рахунку ОСОБА_5 у сумі 800 грн, після чого передав банківську картку АТ «Ощадбанк» та грошові кошти ОСОБА_5 , які той помістив собі у внутрішню кишеню своєї куртки, що безпосередньо помітив ОСОБА_4 .
Цього ж дня, близько 14:00 год. ОСОБА_4 вживаючи спиртні напої з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за місцем проживання останнього помітив, що ОСОБА_5 заснув на ліжку. Достовірно знаючи про місце знаходження грошових коштів та офіційного документа, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та офіційного документа.
Після чого, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу та діючи з корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись що ніхто не спостерігає за його діями, перебуваючи в житловій кімнаті вказаного будинку, шляхом вільного доступу викрав із внутрішньої кишені куртки грошові кошти у сумі 600 грн та банківську картку АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» від 05.04.2001, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу. З викраденими грошовими коштами у розмірі 600 грн ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 600 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.
11.02.2020 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно з якою ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вищевказаних діяннях, щиро розкаявся. Сторони угоди погодили покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України 2 років обмеження волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони угоди просять призначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого певні обов`язки.
Суд, заслухавши думку: потерпілого, який зазначив, що підтримує угоду та просить затвердити її умови; обвинуваченого, який вину визнав повністю, просив затвердити угоду; прокурора, який зазначив, що умови угоди відповідають нормам КПК України та не заперечував проти її затвердження, дослідивши подані матеріали, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
За змістом ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Зміст угоди про примирення визначений в ст. 471 КПК України.
Як встановлено в судовому засіданні, дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів. Вказані злочини, згідно з ст. 12 КК України відносяться до кримінального правопорушення середньої тяжкості.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України та вимогам закону. Окрім цього, в обвинуваченого ОСОБА_4 з`ясовано, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та обов`язки, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому ОСОБА_4 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.
Потерпілому ОСОБА_5 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що укладення даної угоди її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, наявні підстави для винесення вироку відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про примирення, умови якої відповідають закону, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкціям ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, посередньо характеризується по місцю проживання, не працює, на обліках в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати відсутні
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 368, 373, 374, 394, 424, 468, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 11.02.2020 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000039 від 23.01.2020.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1