Справа № 383/1243/19
Номер провадження 1-кс/383/530/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного за ч. 2 ст. 345 КК України у кримінальному провадженні № 0000366 від 11.10.2019 року, на повідомлення про підозру,-
ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2019 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного за ч. 2 ст. 345 КК України у кримінальному провадженні № 0000366 від 11.10.2019 року, на повідомлення про підозру, ОСОБА_4 у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та зобов`язати старшого слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 виключити з ЄРДР відомості по кримінальному провадженні № 0000366 від 11.10.2019 року про повідомлення про підозру від 11.10.2019 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що оскаржуване повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а процедура його повідомлення здійсненна з грубим порушенням ст. 276 КПК України, що свідчить про його незаконність та є підставою для його скасування. Крім того в повідомленні про підозру не наведений весь обсяг прав підозрюваного, передбачений ч. 3 ст. 42 КПК України та спотворений його зміст, також відсутнє посилання на положення ч. 5 ст. 42 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та як зазначено в повідомленні про підозру, в наслідок насильницьких дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , інспектор СРПП № 3 ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин шиї з подряпинами та саднами, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, в свою чергу дії ОСОБА_4 про які вказано в повідомленні про підозру, не становлять ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Крім вказаного, дії ОСОБА_4 мають бути не припущеннями слідчого, а бути обгрунтовані та підтверджуватися доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.
За вказаних вище обставин вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000366 від 11.10.2019 року не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, процедура його повідомлення здійснена з грубим порушенням ст. 276 КПК України та є необґрунтованою в контексті розуміння Європейським судом з прав людини, тобто об`єктивно не переконливим з точки зору наведених слідством тверджень та доказів, якими вони підтвердженні.
В судовому адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в ній та просили суд її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив вказуючи на її необгрунтованість.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги вказуючи на її необгрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників процессу та думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, враховуючи матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Констиуцією та законами України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця.
В судовому засіданні встановлено, що слідчими СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР під №0000366 від 11.10.2019 за ч. 2 ст. 345 КК України.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та цього ж дня ОСОБА_4 оголошено та роз`яснено права підозрюваного та вручено відповідну пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного (а.с.11-17).

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011 року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За своїм змістом повідомлена 11 жовтня 2019 року ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КПК України. Зазначені обставини підтверджуються наданими суду матеріалами кримінального провадження, йому належним чином вручені та роз`яснені права підозрюваного, отже оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи наявність наданих суду доказів слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст.276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України, При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру, отже дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, тому подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адвокату ОСОБА_3 , захиснику ОСОБА_4 , підозрюваного за ч. 2 ст. 345 КК України у кримінальному провадженні № 0000366 від 11.10.2019 року, у задоволенні скарги на повідомлення про підозру та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1