У Х В А Л А

"17" червня 2020 р. Справа № 596/2192/19

Провадження № 1-кп/596/36/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей

Гусятинської РДА ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05 березня 2018 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; 28 травня 2019 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст.104 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання із випробуванням з іспитовим строком на один рік, 27 травня 2020 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України в кримінальному провадженні № 0000213, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.09.2019 року,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Гусятинського районного суду Тернопільської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000213 від 17.09.2019 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою. В обгрунтування клопотання посилається на те, що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід відсутні, оскільки продовжують існувати ризики.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_4 у судовому засіданні погодились з думкою захисника.

Суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 год. 45 хв. 22 червня 2020 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробі обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, на які вказує сторона обвинувачення.

При розгляді клопотання, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Також судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, не навчається, засуджений: 05 березня 2018 року Гусятинським районним судом за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень; 28 травня 2019 року Чортківським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки, згідно 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік; Гусятинським районним судом 27 травня 2020 року за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Зазначені обставини свідчать про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та продовження існування ризиків, на які вказує прокурор.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ризики, передбачені положеннями ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, є належним чином обгрунтовані, доведені прокурором в судовому засіданні і вони продовжують існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 16 серпня 2020 року (включно).

Суд приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту буде недостатнім

Враховуючи вищенаведене, клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому з визначенням розміру застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України згідно ухвали від 25 квітня 2020 року.

Виходячи з положень ст. 177, 178, 181, 192, 193, 194, 196, 202, 205, 331 КПК України, ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на 60 днів, до 16 серпня 2020 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 7-ти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 7-ти днів з моменту вручення її копії судового рішення.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1