КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1090/2020 Суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000117 - прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року щодо обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки с. Барахти, Васильківського району Київської області, громадянки України, освіта вища, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року

ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 гривень.

Суд у вироку визнав доведеним, щоОСОБА_7 , працюючи в ТОВ «Новус Україна» на посаді приймальника товарів, будучи матеріально-відповідальною особою, 05 січня 2019 року приблизно з 17 год. 50 хв. до 18 год., перебуваючи на своєму робочому місці в преміщенні складу магазину № 1035 по пр-ту Оболонському, 1-Б, в м. Києві, діючи умисно, протиправно, з метою привласнення чужого майна, яке було їй ввірене, при прийомі товару, з мясної рампи взяла товар балик особливий свинний Укрпромпостач к/в в/у кг. вагою 1,216 кг., вартістю 249,29 грн. (без ПДВ), а також в торгівельному залі магазину товар, який перебував у її віданні, зокрема: крем-фарбу SYOSS ОІЕО Intence 3-86 Шоколадне Мокко - 3 одиниці, вартістю за 1 одиницю 99,20 грн. (без ПДВ), загальною вартістю 297,60 грн. (без ПДВ) та фарбу для волосся Pallete ICC W- 2 Темний шоколад -3 одиниці, вартістю за 1 одиницю 37,59 грн. (без ПДВ), загальною вартістю 112,77 грн. (без ПДВ), а всього товарно- матеріальних цінностей належних ТОВ "Новус Україна" на суму 659 грн. 66 коп. (без ПДВ), які намагалась винести за межі магазину через службовий вихід, однак не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана працівником охорони вказаного магазину.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , який брав участь в суді першої інстанції, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення і правильність кваліфікації її діяння, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає вимогам закону, а також тяжкості кримінального правопорушення, його суспільній небезпеці та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. З огляду на що, ставить вимогу про ухвалення нового вироку, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку обвинуваченої ОСОБА_7 щодо апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції за обставин, наведених у вироку, про доведеність винуватості ОСОБА_7 у закінченому замаху на привласнення чужого майна є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, при цьому ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому колегія суддів, не встановивши істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильного висновку в цій частині, не переглядає його відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції, з огляду на апеляційні доводи прокурора, лише в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахувавши ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відношення останньої до вчиненого, а також обставину, що пом`якшує її покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, - прийшов до обґрунтованого висновку про доцільність обрання ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання, за конкретних обставин у даному кримінальному провадженні, є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, з чим погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання - заслуговують на увагу.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Проте, даних вимог закону при ухвалення вироку стосовно ОСОБА_7 судом не дотримано, оскільки, призначивши обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд першої інстанції відступив від приписів ч. 2 ст. 53 КК України щодо мінімального розміру вказаного виду покарання, який не може бути меншим від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає вимогам закону, тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання на підставі п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом в цій частині нового вироку за правилами ст. 420 цього Кодексу.

При ухвалені вироку щодо ОСОБА_7 в частині покарання, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в частині виду призначеного обвинуваченій покарання, однак виходячи із тяжкості вчиненого нею злочину, даних за її особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, відношення останньої до вчиненого, ступеню реалізації злочинного наміру, щирого каяття, вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень.

Саме таке покарання, на переконання колегії суддів, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 191 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень.

В решті вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4