Справа № 449/1703/19
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовків Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не являється, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року близько 21.00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи на території ставків, що за межами с. Вовків Перемишлянського району Львівської області, які орендує ТзОВ «Виргаі», під час виниклої суперечки з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем с. Вовків Перемишлянського району Львівської області, відкрито викрав в останнього його мобільний телефон марки "Huawei Y3" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1400 гривень, чим завдав матеріальних збитків малолітньому потерпілому ОСОБА_6 на суму 1400 гривень.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, так як останній обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі).

З обвинувальним актом до суду поступила угода про визнання винуватості, укладена 21.08.2019р. між начальником Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Так із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення цього злочину.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.469 КПК України, оскільки кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода, законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 надала прокурора письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 .

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, покарання у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850грн.)

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Також зазначив, що усвідомлює, що наслідком укладання та затвердження цієї угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він зможе допитувати свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, наслідком укладання та затвердження цієї угоди є обмеження права ОСОБА_5 на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу, які полягають у тому, що він зможе оскаржити вирок виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4-7 статті 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого буде новий судовий розгляд кримінального провадження в загальним порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_8 повідомили суду, що проти затвердження угоди з визначеною в ній мірою покарання вони не заперечують. Вважають, що обвинувачений заподіяв потерпілому ще моральні страждання, однак, з приводу відшкодування моральної шкоди ними буде поданий окремий позов в порядку передбаченомму ЦПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 також підтримала угоду про визнання винуватості ОСОБА_5 та просила таку затвердити.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому засіданні просить затвердити угоду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст.186 КК України, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості між ОСОБА_5 з одного боку та між начальником Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 з іншого боку , у кримінальному провадженні № 0000227 від 30.07.2019р.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді щтрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850грн.)

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, через Перемишлянський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1