Справа № 172/440/19
Провадження № 1-кп/191/172/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з Васильківським районним судом Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000097 від 02.04.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.09.2017 року Васильківським районним судом за ч. 3 ст.15 ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 277 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням терміном на 2 роки;

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення злочину , а саме 19.09.2017 року Васильківським районним судом за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 277 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням терміном на 2 роки. 24.01.2019 року близько о 23.00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у вагоні приміського потягу сполученням с ст. Дніпро- ст. Межова, підійшов до свого знайомого ОСОБА_5 , який відпочивав у даному вагоні, розбудивши його сповістив йому, що зараз буде його зупинка. А саме платформа «Васильківка». Після чого ОСОБА_5 зібрав свої речі та попрямував на вихід із вагону . В цей час ОСОБА_3 помітив, що з кармана куртки ОСОБА_5 випав мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy J6+, який ОСОБА_3 бачив раніше у потерпілого. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки SAMSUNG Galaxy J6+. Дочекавшись коли ОСОБА_5 вийде з вагону, та не говорячи йому про те, що його телефон залишився лежати на лавці у вагоні. ОСОБА_3 пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер та залишаються таємними, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, взяв телефон в руки та поклав його до своєї кишені. Потім маючи повну можливість розпоряджатись викраденим телефоном залишив місце вчинення та нічого не говорячи про це ОСОБА_5 , чим завдав потерпілому матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 43/12.1/246 від 05 квітня 2019 року на суму 4263,33 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 24.01.2019 року приблизно о 23.00 годині перебуваючи у приміському потягу сполученням ст. Дніпро - ст. Межева, з корисливих мотивів взяв з лавки телефон SAMSUNG Galaxy J6+, який належав ОСОБА_5 .. У скоєному щиро кається. Шкоду відшкодував, просив суд суворо не наказувати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні, зазначив що претензій матеріального характеру не має до обвинуваченого. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі.

Враховуючи те, що прокурор, потерпілий та обвинувачений не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше судимим та вчинив злочин в період іспитового строку, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також з урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
При призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2017 року.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання та затримання.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово товарознавчої експертизи № 43/12.1/246 від 05.04.2019 року в сумі 572 грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання та затримання.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1