Справа № 481/545/18
Провадж.№ 1-в/481/58/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника відділу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг подання старшого інспектора Новобузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_6 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Арцизького району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 26.04.2018 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.122, ч.3 ст.135, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України,
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,
В С Т А Н О В И В:
В поданні орган, що відає відбуванням покарання вказує, що засуджений ОСОБА_5 допустив порушення умов та порядку відбування призначеного покарання, зокрема систематично, 7 в 2019 році та 8 в березні 2020 року, вчинив адміністративні правопорушення, а також двічі 08.10.2019 року та 14.01.2020 року не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, тому інспектор Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» вважає, що вказані обставини свідчать про його небажання стати на шлях виправлення та ставить на вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Представник Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання і просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного подання, вказав, що покладенні на нього обов`язки за вироком суду виконував сумлінно. Дійсно вчинив кілька адміністративних правопорушень 2019 році, але зробив для себе необхідні висновки, наголосив, що наразі алкогольними напоями не зловживає, систематично хворіє, що стало причиною його неявки до відділу пробації 08.10.2019 року та 14.01.2020 року. Крім того, засуджений зазначив, що в березні 2020 року адміністративні правопорушення не вчиняв, і його без, його відома було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, про що він також зазначив у своїх поясненнях інспектору органу пробації від 14.04.2020 року.
На думку прокурора ОСОБА_3 подання підлягає задоволенню, так як засуджений ОСОБА_5 ухилився від виконання покладених на нього обов`язків згідно вищезазначеного вироку суду.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.
Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.04.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 135, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
При розгляді даного подання встановлено, що засудженого ОСОБА_5 в 2019 році притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення різного роду адміністративних правопорушень, а саме 10.10.2019 року за постановою патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП; 06.11.2019 року за постановою патрульної поліції УПП в Миколаївській області накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП; 16.11.2019 року за постановою Новобузького ВП ГУНП накладено адміністративне стягнення у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП; 09.12.2019 року за постановою Новобузького районного суду накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 136 грн. за вчинення 16.11.2019 року правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП; 05.12.2019 року за постановою Новобузького ВП ГУНП накладено адміністративне стягнення у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП; 05.12.2019 року за постановою Новобузького ВП ГУНП накладено адміністративне стягнення у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП; 19.12.2019 року за постановою Новобузького ВП ГУНП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 175-1 КУпАП; 10.02.2020 року за постановою Новобузького районного суду накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 102 грн. за вчинення 16.12.2019 року та 17.12.2019 року правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 178 та ст.173 КУпАП.
У зв`язку з вчиненням вказаних правопорушень інспектор відділу пробації ОСОБА_6 23.01.2020 року звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.
Ухвалою Новобузького районного суду від 25.02.2020 року в задоволенні подання було відмовлено у зв`язку з його необґрунтованістю.
Крім того, 11.03.2020 року відносно ОСОБА_5 патрульним поліцейським СРПП № 2 Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , складено постанови про накладення адміністративних стягнень у вигляді штрафу за ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП, за керування 11.03.2020 року в м. Новий Буг по вулиці Миколаївській о 20:30 мопедом Вайпер, який не зареєстрований у встановленому порядку, без посвідчення водія, за відсутності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застебнутого мотошолому, а також 14.03.2020 року патрульним поліцейським СРПП № 2 Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 складено постанови про накладення адміністративних стягнень у вигляді штрафу за ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП за вчинення аналогічних правопорушень 14.03.2020 року.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Між тим, суд не згоден з твердженням представника Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації», про необхідність скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого до місця позбавлення волі.
Так, пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Також, як передбачено ст.ст.537,539 КПК України, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеним вироком суду у відповідності зі ст.75 і ст. 76 КК України, здійснюється судом за місцем проживання засудженого на підставі подання органу виконання покарання за наявності підстав, передбачених ст..78 КК України.

За змістом ст..78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом,Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

При розгляді питання про скасування звільнення від покарання з випробовуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. У судовому засіданні суд зобов`язаний дослідити докази, які підтверджують наявність обставин, що мають значення для правильного вирішення питань, які виникли в процесі виконання вироку.

Аналізуючи вимоги ст.166 КВК України, слід дійти висновку, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Як видно з пояснень засудженого, він заперечує вчинення адміністративних правопорушень, за що був 11.03.2020 року та 14.03.2020 року підданий адміністративним стягненням, та вказані постанови не отримував.

Піддаючи аналізу зміст постанов патрульних поліцейських, суд приходить до такого.

З постанов серії БАА № 427896, 427897, 426089, 426090 від 14.03.2020 року вбачається, що їх копія особі, що притягнута до адміністративної відповідальності не вручена, а направлена 16.03.2020 року поштовим повідомленням на адресу АДРЕСА_2 , де він не проживає. Доказів про отримання постанов ОСОБА_5 суду не надано, а тому, на даний час, такі постанови не набрали законної сили, що вказує на неможливість стверджувати вчинення засудженим адміністративних правопорушень 14.03.2020 року.

З постанов серії БАА № 427892, 427894, 427891, 427893 від 11.03.2020 року вбачається, що вони не підписані особою, яка їх склала, а на місці підпису особи, притянутої до адміністративної відповідальності є підписи, які не схожі на підпис засудженого ОСОБА_5 , що викликає сумнів у їх дійсності.

Крім того, суд звертає увагу на те, у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених. Тому, при виявленні одночасно декількох адміністративних правопорушень патрульним поліцейським належало скласти одну постанову, застосувавши адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, чого зроблено не було.

Викладене не дає підстав однозначно стверджувати, що 11.03.2020 року та 14.03.2020 року ОСОБА_5 вчинив адміністративні правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що після вчинення ОСОБА_5 в 2019 році адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 178 КУпАП, ч. 2 ст. 178 КУпАП, ч. 1 ст. 127 КУпАП; ч. 3 ст. 178 КУпАП; ч. 1 ст. 175-1 КУпАП; ч. 1 ст. 127 КУпАП; ч. 2 ст. 175-1 КУпАП; ч. 3 ст. 178 та ст.173 КУпАП і винесення йому інспектором відділу пробації в подальшому, а саме 22.01.2020 року, попередження, засуджений ОСОБА_9 належним чином виконував всі покладені на нього обов`язки і до адміністративної відповідальності більше не притягувався.

Оцінюючи обґрунтування подання про систематичну неявку засудженого до відділу пробації, суд зазначає .

Інспектор в поданні, пославшись на те, що ОСОБА_5 двічі не з`являвся на виклик до органів пробації, взагалі не навів чи отримував засуджений виклики до органу пробації, не з`ясував дійсні причини неявки до органу пробації.

Як видно з письмових пояснень засудженого, що містяться в його особовій справі, що також підтвердив ОСОБА_5 в судовому засіданні, 08.10.2019 року та 14.01.2020 рокувін не з`явився до органу пробацію по причині своєї хвороби, а повідомлень та викликів органу пробації на вказані дати не отримував.

Зазначене вказує на неможливість стверджувати, що неявка у вказані дати засудженого була умисною, з метою ухилитись від виконання покладених на нього обов`язків.

Також, відповідно до вимог ч.6 ст.166 КВК України, у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як видно з матеріалів особової справи засудженого, після винесення ухвали Новобузьким районним судом Миколаївської області від 25.02.2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , інспектором засуджений повторно не попереджався про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Враховуючи зазначені обставини, суд не погоджується з висновком уповноваженого органу з питань пробації про систематичність порушення засудженим ОСОБА_5 порядку та умов відбування покарання з випробуванням.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що допущені засудженим вчинення ним декількох адміністративних правопорушень у 2019 році, при цьому відсутність порушень покладених на нього обов`язків щодо явки на реєстрацію в орган пробації після винесення ухвали суду від 25.02.2020 року та за відсутності повторного попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, не можуть бути підставою для обов`язкового застосування положень ч.2 ст.78 КК України, внаслідок чого у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі ст. 78 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 539 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання старшого інспектора Новобузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного покарання, відмовити.
Ухвала суду може бути оскаpжена до Миколаївського апеляцiйного суду через Новобузький районний суд Миколаївської протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду набирає законної сили після розгляду такої скарги апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1