Провадження № 1-кп/686/631/20
13 січня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
Спеціаліста ОСОБА_11 ,
обвинувачених: ОСОБА_12 ,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оломоцу Республіка Чехія, громадянина України, з вищою економічною освітою, водія ПП ОСОБА_14 , інваліда ІІ групи, одруженого, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Стара Гута Дунаєвецького району Хмельницької області, громадянина України, з вищою юридичною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітній син 2010 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2, 190, ч.1 ст. 364 КК України, -
Відповідно до наказу ДФС України № 47-0 від 13.01.2015 ОСОБА_13 призначений на посаду заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС України в Хмельницькій області.
ОСОБА_13 ставиться у вину те, що він, обіймаючи посаду заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, наділений низкою повноважень по виконанню функцій держави у сфері контролю за додержанням податкового законодавства, будучи керівником слідчого підрозділу органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, тобто керівником органу досудового розслідування, наділений також повноваженнями, передбаченими ст. 39 КПК України, з урахуванням займаної ОСОБА_13 , посади та службових повноважень, в силу п. 1 Примітки до ст. 364 КК України він є службовою особою та відповідно до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Згідно посадової інструкції заступника начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_13 , затвердженої заступником начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області 30.07.2015 ОСОБА_15 та з якою ознайомлений під підпис ОСОБА_13 , на останнього покладено виконання обов`язків щодо організації та координації по взаємодії слідчого підрозділу з оперативними підрозділами податкової міліції та іншими службами органів ДФС щодо розкриття злочинів, розслідування кримінальних проваджень та розшуку злочинців, а також інших обов`язків.
Однак, незважаючи на вказану функцію щодо організації досудового розслідування підлеглими слідчими ГУ ДФС у Хмельницькій області, яке повинно здійснюватись у чіткій відповідності до завдань кримінального провадження, що передбачені ст. 2 КІІК України, зокрема забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також ст. 59 КПК України, де вказано, серед іншого, що керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування. ОСОБА_13 ставиться у вину те, що будучи керівником органу досудового розслідування, зловживаючи службовим становищем, тобто умисно, з метою отримання для себе неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби, за нібито вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави (підлеглого ОСОБА_13 слідчого), шляхом зловживання довірою вчинив за попередньою змовою групою осіб закінчений замах на кримінальне правопорушення (шахрайство), за наступних обставин.
Разом з тим, відповідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», незаконно виготовленими слід вважати підакцизні товари, що виготовлені:
1)особою, яка не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності;
2)суб`єктом підприємницької чи господарської діяльності без одержання ліцензії, якщо їх виготовлення підлягає ліцензуванню. Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б вказували на те, що паливно-мастильні матеріали, які реалізовував на своїх АЗС ФОП ОСОБА_17 та на які ухвалою суду накладено арешт, були саме незаконно виготовлені. Відповідно до висновку експерта від 26.08.2015 надані на дослідження нафтопродукти (вилучені в ході обшуку на АЗС у ФОП ОСОБА_17 ) не відповідають вимогам ДСТУ 4839-2007. При цьому, в чинному КК України не передбачено кримінальну відповідальність за реалізацію палива, яке не відповідає вимогам ДСТУ.
Надалі, у період часу з вересня по жовтень 2015 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ставиться у вину, що вони вступили у злочинну змову з метою заволодіння майном фізичної особи підприємця ОСОБА_17 шляхом зловживання його довірою, шо виразилось у наступному.
ОСОБА_13 , у свою чергу, дав зрозуміти ОСОБА_12 що це кримінальне провадження не має судової перспективи.
04.10.2015 близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_12 перебуваючи в робочому кабінеті ОСОБА_17 в адміністративному приміщенні автозаправної станції, повідомив останнього, що для закриття кримінального провадження, зняття арешту з майна необхідно провести експертизу нафтопродуктів вилучених зразків палива, вартість якої становила 5000 грн. використовуватимуться для оплати експертизи, а інші 15 000 грн. в якості винагороди слідчому за закриття кримінального провадження та зняття арештів з нафтопродуктів.
ОСОБА_17 , усвідомлюючи можливість настання негативних наслідків у вигляді зупинки законної господарської діяльності та як наслідок отримання збитків, а також притягнення до кримінальної відповідальності за нібито незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування підакцизних товарів, 10.09.2015 звернувся до правоохоронних органів.
ОСОБА_12 ставиться у вину, що надалі з цієї суми він передав ОСОБА_13 автоперевізником, який рухався в напрямку м. Хмельницького, грошові кошти у сумі 3000 гри., а 2000 грн залишив собі.
Надалі, 25.11.2015 у період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год. 20 хв. ОСОБА_17 прибув до службового кабінету ОСОБА_13 , де повідомив останньому про готовність передати особисто йому грошові кошти в сумі 15 000 грн.. Однак, ОСОБА_13 , відмовився від їх отримання. Разом з тим, переслідуючи злочинну мету, спрямовану на отримання від ОСОБА_17 грошових коштів у розмірі 15 000 грн., запропонував останньому передати їх через його адвоката ОСОБА_18 , однак ОСОБА_17 відмовився від передачі коштів.
Жодних контактів між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 щодо передачі грошових коштів останньому у розмірі 15 000 грн. у якості неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження під час здійснення негласних слідчих дій не зафіксовано.
Грошові кошти у розмірі 5 000 гри., отримання яких ОСОБА_12 від ОСОБА_17 під контролем правоохоронних органів задокументовано під час розслідування у кримінальному провадженні, слідством не вилучались, їх фактичне місцезнаходження розслідуванням не встановлено.
Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ставиться у вину, що внаслідок їх узгоджених шахрайських дій як службових осіб керівного складу органів ДФС у Хмельницькій області по відношенню до ОСОБА_17 , які вчинялися вказаними посадовцями у сукупності із зловживанням службовим становищем, тобто умисним, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, використанням службового становища всупереч інтересам служби, що підриває авторитет органу державної влади Державної фіскальної служби України, також спричинено матеріальний збиток державі у розмірі 5 000 грн., оскільки вказані грошові кошти, що були частиною суми у 20 000 грн., злочинний умисел на заволодіння якими реалізовували вказані особи, втрачені, їх місцезнаходження не відоме. В той час як заявник ОСОБА_17 передав зазначені 5 000 грн. ОСОБА_12 , діючи під контролем правоохоронних органів.
З урахуванням правових позицій пленуму Верховного Суду України, які висловлені у вищевказаних Постановах, слідство прийшло до висновку, що дії ОСОБА_13 необхідно кваліфікувати як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене за попередньою змовою із ОСОБА_12 , який скоєно ОСОБА_13 у сукупності із зловживанням службовим становищем, оскільки перебуваючи на керівній посаді та будучи наділеним низкою повноважень по виконанню функцій держави у сфері контролю за додержанням податкового законодавства, тобто в даній ситуації перебуваючи на посаді керівника слідчого підрозділу органу, шо здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, тобто керівником органу досудового розслідування, ОСОБА_13 мав фактичну можливість виконати об`єктивну сторону злочину проти власності ОСОБА_17 , про що вони попередньо домовились із ОСОБА_12 ..
Тобто ОСОБА_13 та ОСОБА_21 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 15, ч. 2, ст. 190 КК України. Однак, у обвинувальному акті ні слідчим ні прокурором не дано правову кваліфікацію дій кримінального правопорушення кожного з фігурантів з посиланням на положення закону, тобто на диспозицію статті за якою обвинувачується кожен з обвинувачених, а лише зазначено посилання на статтю закону (частину статті) про кримінальну відповідальність, а тому не сформульовано обвинувачення в повному обсязі, як це передбачено ст. 291 КПК України.
Свою причетність у вчиненні цих злочинів ОСОБА_13 заперечив, показавши, що з ОСОБА_17 познайомися коли після виходу з відпустки останній приїхав у Хмельницький, попросивши його попередньо про зустріч. Під час цієї зустрічі ОСОБА_17 пропонував йому неправомірну вигоду, від отримання якої ОСОБА_13 відмовився. Будь-яких вказівок чи розпоряджень оперативному працівнику податкової міліції ОСОБА_12 він не давав. По даному провадженні слідчий погоджував всі процесуальні дії з процесуальним прокурором. Під час затримання працівники Генеральної прокуратури України та служби безпеки чинили тиск а нього, а тому він дав зізнавальні показання, які не можуть прийматися судом до уваги та само як показання ОСОБА_12 , які також давались під тиском. З ОСОБА_12 у нього були виключно службові відносини. Останній виконував лише доручення слідчого. ОСОБА_13 не був в складі слідчої групи, але можливо давав вказівки, в силу своїх посадових обов`язків. ОСОБА_12 підходив до нього лише з приводу виконання доручень слідчого. Провадження відносно ОСОБА_17 було закрито 22.12.2105 року.
Свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів заперечив і ОСОБА_12 та показав, що з ОСОБА_17 знайомий з 2005 року. Про те, що відносно ОСОБА_17 відкрито кримінальне провадженя дізнався коли вийшов з відпустки. ОСОБА_12 в складі групи працівників ПМ охороняли АЗС належну ОСОБА_17 , однак з останнім не домовлявся про передачу грошей на Хмельницький. Проте, взяв у ОСОБА_17 гроші в сумі 5 000 грн. ніби то для передачі комусь з керівництва ПМ в Хмельницькому, які витратив на лікування батька, який на той час лікувався від онкохвороби. Вперше його допитували в ДПІ м. Хмельницького. При цьому на нього тиснули психологічно, погрожували ночівлею у Лук`янівському СІЗО та вимагали дати показання на ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .. Від зізнавальних показань, даних під час досудового розслідування відмовився, оскільки вони були дані під тиском.
В ході судового розгляду справи участь обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у вчиненні цих злочинів не доведена, у зв`язку з чим вони підлягають виправданню з таких мотивів.
Згідно зі ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.
У ч. 2 ст. 11 КПК України зазначено забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.
У відповідності з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як зазначено у ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувачення підсудних ґрунтується на наступних доказах: зізнавальних поясненнях і показаннях підсудних; показаннях свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 ; результатах НСРД.
Проте, такі докази вини ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не підтверджують, одержані незаконним шляхом, є припущеннями, недопустимі і не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що ніяких коштів ніхто у нього не вимагав та не отримував, що суперечить усім обставинам кримінального провадження та спростовує його законність внесення, розслідування та отримання у ньому дозволів на проведення негласних слідчих розшукових дій, які ґрунтувались виключно на його неправдивих попередніх показах наданих ним у кримінальному провадженні під тиском правоохоронних органів. Підставою для відкриття кримінального провадження була його заява в УСБУ м. Києва куда він, з його слів, поїхав 10.09.2015 року, після того як були зрізані замки на ємкостях де зберігалось пальне. Ні ОСОБА_13 ні ОСОБА_22 грошей у нього не вимагали. У м. Хмельницькому ОСОБА_17 звернувся до ОСОБА_15 щодо вирішення питання про закриття кримінального провадження щодо нього, однак останній відправив його до ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .. ОСОБА_15 конкретно про гроші йому нічого не казав. Проте він не пам`ятає чи передавав які-небудь кошти ОСОБА_13 чи ОСОБА_12 .. Пам`ятає лише, що ОСОБА_12 просив у нього 300-400 грн. на бензин. Всі документи по його провадженню збирав лише ОСОБА_16 , при цьому ОСОБА_13 не збирав документи та не проводив слідчих дій. Для фіксації передачі коштів, ОСОБА_17 вручались спецзасоби, однак ОСОБА_13 грошей у нього не взяв.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що відносно ОСОБА_17 було відкрито кримінальне провадження за ст. 204 КК України. В серпні 2015 року проводився огляд АЗС ПП ОСОБА_17 , після чого 27 серпня та 01 вересня 2015 до нього зателефонував останній та повідомив про неправомірність дій працівників ПМ. Пізніше він приїхав на особистий прийом до ОСОБА_15 зі скаргами на неправомірні дії з боку співробітників ПМ, хоча сам блокував проведення досудового розслідування. В жовтні 2015 ОСОБА_17 знову приїхав до нього з вимогою щодо закриття кримінального провадження. Наприкінці листопада 2015 начальник слідчого управління ОСОБА_13 повідомив йому про підготовку проекту документів про закриття даного кримінального провадження. Впродовж розслідування вказаного провадження консультацій ОСОБА_17 він не давав, однак був підозрюваним разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 по факту вимагання коштів у ОСОБА_17 .. ОСОБА_17 двічі приходив до нього на прийому, після чого звернувся з заявою в УСБУ щодо вимагання неправомірної вигоди у нього з боку ОСОБА_15 , хоча він гроші не вимагав, та з часом провадження відносно нього було закрито.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , які були слідчими ПМ на час розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_17 , показали, що ОСОБА_13 , в силу своїх посадових обов`язків міг давати письмові вказівки по даному провадженню. Зразки палива на АЗС відбирав ОСОБА_16 , які не відповідал вимогам ДТСТУ. Рішення про закриття провадження приймалось слідчим ОСОБА_20 .. Будь-яких незаконних вказівок, по даному провадженню, від ОСОБА_13 їм не надходило. Прокуратура контролювала всі процесуальні дії та рішення по провадженню. ОСОБА_12 , на той час, був оперативним працівником ПМ, та приймав участь в огляді АЗС, надав технічну допомогу. ОСОБА_16 двічі допитувався ОСОБА_17 в ході досудового розслідування. Один раз на АЗС і вдруге в кабінеті ОСОБА_13 , а уже протокол допиту він корегував в своєму кабінеті на комп`ютері.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , який на час досудового розслідування був захисником ОСОБА_17 , показав, що у ОСОБА_17 були проблеми з арештованим майном, а тому останній звернувся до нього. ОСОБА_13 не звертався до ОСОБА_18 з проханням щодо надання яких-небудь послуг щодо отримання неправомірної вигоди.
В ході проведення досудового розсування по даному провадженню, ні підставі ухвали слідчого судді 23.12.15 р. проводився обшук за місце проживання ОСОБА_12 .. Вході проведення обшуку місця проживання та реєстрації ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів, одержаних ОСОБА_15 або іншими службовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області, будь-яких речей та документів зазначених в ухвалі суду виявлено не було.
Крім цього, згідно відомостей з протоколу обшуку від 23.12.2015р. робочого кабінету начальника відділу оперативного супроводження ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_12 за адресою: м. Кам`янець - Подільський, вул. Огієнко 74, каб. 232., було виявлено та вилучено:
- робочий комп`ютер Pentium E 2160. 1.8 GH2, ОЗУ 2048 (2Рб) HDD 320 GB. Зазначений комп`ютер (системний блок) чорного кольору р/р 10480140;
- оригінал доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових дій) №505 ви/09 від 09.09.2015 на 19 арк. Формату А4.
ОСОБА_12 особисто надав слідчому грошові кошти в сумі 1 200 грн. купюрами номіналом 200 грн. кожна. КЛ 5116485, НА 9038907, КЙ 4779062, КН 7912406, ЄЯ 6181415, ЕЮ 3890722.
Мобільний телефон LG яким користується ОСОБА_12 . IMEY: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . У вказаному телефоні містяться sim-картки: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Телефон знаходиться в робочому стані, видимих пошкоджень не має.
Ухвалами слідчого судді Печерського районного судді м. Києва ОСОБА_23 від 14.01.2016: № 757/1373/16-к на 1 арк., № 757/1372/16-к на 1 арк., № 757/1371/16-к на 1 арк., № 757/1370/16 к на 1 арк., № 757/1369/16-к на 1 арк., № 757/1350/16-к на 1 арк., № 757/1349/16-к на 1 арк., № 757/1346/16-к на 1 арк., № 757/1344/16-к на 1 арк., про надання тимчасового доступу до речей і документів, інформації, яка знаходиться в оператора та провайдера телекомунікацій ПрАТ «Київстар», оптичними дисками DVD-R RIDATA вх.. 1282 вих. 1493/3/кт від 12.02.2016; вх.. 1283 вих. 1494/3/кт від 12.02.2016;вх.. 1284 вих. 1495/3/кт від 12.02.2016; вх.. 1285 вих. 1496/3/кт від 12.02.2016; вх.. 1286 вих. 1497/3/кт від 12.02.2016; вх.. 1287 вих. 1498/3/кт від 12.02.2016; вх.. 1288 вих. 1499/3/кт від 12.02.2016; вх.. 1289 вих. 1500/3/кт від 12.02.2016; вх.. 1290 вих. 1501/3/кт від 12.02.2016, що містять інформацію, протоколами тимчасових доступів в кількості 9 шт. по 1-му аркуші кожен, б/н та описом речей і документів (в додатку до протоколу), які були вилученні на підставі ухвали слідчого судді в кількості 9 шт. по 1-му аркуші кожен.

Відомостями з протоколу огляду та вилучення заздалегідь неідентифікованих засобів-грошових коштів від 06.10.2015р., відповідно до якого оглянуто купюри, які являють собою національну грошову одиницю України - гривня, купюри номіналом по 200 (двісті) гривень в кількості 25 штук з серійними номерами: ЄШ3950166; ЗЗ1717914; ЗЗ6812424; ПВ7828048; КН9404199; СВ1080399; ЄЦ8725037; КИ7575790; ЄЄ1583479; ЄХ9017489; ЕФ8164521; КГ4442562; ЄБ0958469; ВД0783215; ЄБ9228151; ЗЕ2895223; ЄЕ2081614; ЕЖ3676414; ЕХ4012563; АЕ1040929; ЕБ8071929; ЗЕ6293298; КЗ0802236; ЕЗ1427449; ЄЦ3406593.

Загальна сума грошових коштів оглянутих купюр 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Попередньо перед оглядом на копіювальному апараті виготовлено 9 (дев`ять) аркушів формату А4 ксерокопії всіх купюр, на яких, у ході огляду, проставлені підписи понятих, що додаються до даного протоколу огляду.

Вказані грошові кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень вручені ОСОБА_17 . Службою безпеки України і необхідні для участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій для отримання фактичних даних про одержання неправомірної вигоди службовою особою ГУ ДФС України у Хмельницькій області ОСОБА_12 від громадянина України ОСОБА_17 ..

Відомостями з протоколу від 25.09.2015 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль ОСОБА_12 в рамках кримінального провадження відповідно до якого 23.09.2015 року зафіксовано розмову ОСОБА_12 з ОСОБА_17 , де останній звертається до ОСОБА_12 щоб той йому допоміг.

Відомостями з протоколу від 08.10.2015 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль ОСОБА_12 в рамках кримінального провадження відповідно до якого 04.10.2015 року зафіксовано розмову ОСОБА_12 з ОСОБА_17 , де ОСОБА_12 написав на папері суму 15 000,00 грн., яку ОСОБА_17 мав сплатити за послуги після проведення експертизи, вартістю 5 000,00 грн..

Відомостями з протоколу від 08.10.2015 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль ОСОБА_12 в рамках кримінального провадження відповідно до якого 06.10.2015 року зафіксовано розмову ОСОБА_12 з ОСОБА_17 , де ОСОБА_12 дав розгорнуту газету ОСОБА_17 , щоб той поклав туди кошти і сказав, що це кошти для проведення експертизи. ОСОБА_17 вийняв кошти з шухляди, нарахував 5 000,00 грн., поклав у газету зі словами, що дає їх ОСОБА_12 , а кому він їх віддасть, його вже не цікавить. ОСОБА_12 повідомив, що передасть кошти ОСОБА_24 .

Відомостями з протоколу від 23.11.2015 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль ОСОБА_12 в рамках кримінального провадження відповідно до якого 18.11.2015 року зафіксовано розмову ОСОБА_12 з ОСОБА_17 , де ОСОБА_17 поклав ОСОБА_12 на стіл одну тисячу гривень і сказав передати Підлісному на адвоката, а решту 15 000,00 грн. пообіцяв віддати після закриття кримінального провадження, на що ОСОБА_12 погодився.

Відомостями з протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 26.10.2015 року відповідно до якого 06.10.2015 року ОСОБА_17 було вручено грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. для передачі їх ОСОБА_12 , що ОСОБА_17 і зробив.

На думку суду ряд доказів є недопустимими.
Так, постановою від 21.09.2015 року прокурор залучив ОСОБА_17 до проведення у даному кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч.1 ст. 275 КПК України, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласнихх слідчих (розшукових) дій у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відомостей про те, що Українець перебував у конфіденційному співробітництві із правоохоронним органом, який здійснював НСРД у вказаному кримінальному провадженні прокурором не надано. Такі відомості не були відкриті під час виконання вимог ст. 290 КПК України, та не були предметом дослідження під час судового розгляду, що ставить під сумнів використання інформації отриманої внаслідок конфіденційного співробітництва та законності залучення Українця до проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Частиною 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Органом, яким здійснював досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, не винесено жодної постанови про визнання речових доказів, тому можна вважати про їх відсутність, а отже автоматично ставиться під сумнів факт вчинення кримінальних правопорушень.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речові докази - об`єкти кримінально протиправних дій - це предмети, на які було безпосередньо спрямоване кримінально-протиправне посягання (гроші, цінності та ін.).

Важливим фактом є те, що у ході здійснення досудового розслідування грошові кошти працівниками прокуратури не вилучались.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні технічні засоби, що застосовувались під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Також, зокрема ОСОБА_13 , під час ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України, не було надано технічної можливості озна йомитись а також скопіювати аудіо- та відео файли, які містяться на електронних носіях інформації (флеш карти та диски) під час проведення відносно нього негласних слідчих розшукових дій.

Дані аудіо- та відео файли йому також жодного разу не пред`являлись під час досудового розслідування та не надавались під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Крім того, відсутні додатки до протоколів за результатами проведення НСРД з належним чином виготовленими, упакованими з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію носіїв аудіо та відео фіксації, що ставить під сумнів оригінальність примірників технічних носіїв досліджених в судовому засіданні та використання як доказів (вказане передбачається Інструкцією про організацію проведення НСРД п.4.7.1 та ст.105 КПК України).

Відповідно до ст. 106 КПК України ч. 2 до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

З наданих обвинуваченим на ознайомлення матеріалів слідує, що технічні засоби, які використовувались не оглядались та належним чином не упаковані з метою їх надійного збереження та не підписані учасниками процесуальної дії.

Відповідно до п. 4.8 Інструкції, фіксація результатів негласної слідчої (розшукової) дії повинна здійснюватись таким чином, щоб завжди була можливість експертним шляхом встановити достовірність цих результатів.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КПК України протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через 24 години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору.

Згідно із п. 4.3 Інструкції кожний протокол про результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії з додатками не пізніше 24 годин після його складання передається прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, усі без виключення, протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порушення п.4.3 Інструкції та ч. 3 ст. 252 КПК України складались у термін більший ніж 24 години після їх проведення.

Зокрема, відповідно протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 14/4/1-24123 від 25.09.2015 та протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-24121 від 25.09.2015, негласні слідчі (розшукові) дії проводились 22 та 23 вересня 2015 року; протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 14/4/1-25053 від 08.10.2015 та протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 14/4/1-25052 від 08.10.2015 року, відповідно до них негласні слідчі (розшукові дії) проводилися 04.10.2015 року та 8 жовтня 2015 року; протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 14/4/1-27105 від 09.11.2015 року, згідно нього негласні слідчі (розшукові) дії проводилисьь 27.10.2015 року; протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 14/4/1-28083 від 23.11.2015 та протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 14/4/1-28084 від 23.11.2015 року, відповідно до них негласні слідчі (розшукові) дії проводились 18 листопада 2015 року; протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 14/4/1-28555 від 27.11.2015 та протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 14/4/1-28556 від 27.11.2015, відповідно до них негласні слідчі (розшукові) дії проводились 25 листопада 2015 року; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 14/4/1-29474 від 09.12.2015, відповідно до нього негласні слідчі (розшукові) дії проводились у період з 18 вересня 2015 по 18 листопада 2015 року; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 14/4/1-29475 від 10.12.2015, відповідно до нього негласні слідчі (розшукові) дії проводились у період з 18 листопада 2015 року по 28 листопада 2015 року; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 14/4/1-29476 від 11.12.2015, відповідно до нього негласні слідчі (розшукові) дії проводились у період з 12 листопада 2015 року по 28 листопада 2015 року; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 14/4/1-29477 від 11.12.2015, відповідно до нього негласні слідчі (розшукові) дії проводились у період з 18 вересня 2015 року по 18 листопада 2015 року; протоколу про результати контролю за вчиненням злочину № 14/4077 від 20.11.2015, відповідно до якого негласні слідчі (розшукові) дії проводились 5 листопада 2015 року.

Крім того, слідчим Генеральної прокуратури України ОСОБА_25 , оглянуто протоколи проведення НСРД, про що складено відповідні протоколи оглядів. У даних протоколах огляду слідчим на власний розсуд перефразован слова учасників та виділено з метою привернення до них уваги, а також прокоментовано, на розсуд слідчого. Дані протоколи оглядів складено без понятих, що дало змогу виривати слідчому фрази з контексту та коментувати їх на власний розсуд.

Постановою про проведення негласної слідчої (розшукової) дії (контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту) від 29.09.2015 року, визначався термін контролю за вчиненням злочину - 1 місяць, тобто до 29.10.2015 року.

Натомість прокурор, в порушення вимог ч. 2 ст. 246 КПК України строк проведення негласної слідчої (розшукової) дії не продовжив, а виніс Постанову про проведення негласної слідчої (розшукової) дії (контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту) від 23.10.2015 року. Постанову про проведення негласної слідчої (розшукової) дії (контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту) від 24.11.2015 року з ідентичними обставинами та суб`єктами, які на думку суду можна вважати як намір під час негласної слідчої (розшукової) дії, спровокувати особу на вчинення злочину, що відповідно до ч. 3 ст. 271 КПК України категорично заборонено.

Наслідком виконання Постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дій (контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту) від 23.10.2015 року, є Протокол про результати контролю за вчиненням злочину, від 20 листопада 2015 року. Протокол про результати контролю за вчиненням злочину, від 22 грудння 2015 року, які виготовлені з порушенням інструкції.

Крім цього, у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину, від 20 листопада 2015 року:

- відсутній додаток до протоколу про результати проведення НСРД з належним чином виготовленими, упакованими з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію, що ставить під сумнів оригінальність примірників додатку до протоколу та використання їх як доказу винуватості ОСОБА_13 ..

Відповідно до ст. 252 КПК України фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним засадам фіксації кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складаєтьься протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки.

Згідно п. 4.7.1 Інструкції, додатки до протоколу мають бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію.

- НСРД проводились 05.11.2014 року, а протокол складався 20.11.2014 року (відповідно до п. 4.2. Інструкції періодичність складання протоколів залежить від виду негласної слідчої (розшукової) дії, термінну її проведення (одномоментно чи упродовж часу), від доручення слідчого, прокурора, але в будь-якому випадку безпосередньо після отримання фактичних даних, які можуть використовуватись як докази про кожний випадок огляду, виїмки, дослідження матеріалів про результати негласної слідчої дії тощо);

- протокол складений до отримання дозволу на легалізацію оперативно-розшукових заходів;

- протокол складений за відсутності понятих, що в сукупності оцінюється судом критично.

Що ж стосується протоколу про результати контролю за вчиненням злочинну, від 22.12.2015 року.

В матеріалах справи відсутні посилання на місце зберігання технічних засобів «Оbегіg jet», що застосовувався під час проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій, що в подальшому призвело до неодноразового відкладення судових засідань для дослідження даних результатів. Крім цього, обвинувачені та їх захисники звернули увагу суду на той факт, що в порядку виконання вимог ст. 290 КПК України, їм для ознайомлення надавались лише копії результатів, при цьому упаковані не належним чином;
- перед врученням спеціальних пристроїв аудіо та відео фіксації не проводився огляд заявника;
-відсутні відомості про інформаційний носій, на який здійснювався відеозапис, протокол огляду вказаного носія в присутності понятих на предмет наявності чи відсутності будь-якої інформації, та опис зовнішніх характеризуючих відомостей для подальшої ідентифікації;
-відсутні відомості про те, як, коли, де розміщувався та знімався пристрій аудіо та відео фіксації як і процесуальні протоколи фіксації такої процедури;
-відсутній додаток до протоколу про результати проведення НСРД з належним чином виготовленими, упакованими з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію носіїв аудіо та відео фіксації, що ставить під сумнів оригінальність примірників технічних носіїв досліджених в судовому засіданні та використаних як доказ вини ОСОБА_13 (Відповідно до ч. 3 ст. 107 КПК України, у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо. Відповідно ст. 252 КПК України фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цих Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки, та відповідно Інструкції п. 4.7.1. додатки до протоколу мають бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію.
-НСРД проводились 25.12.2015 року протокол складався 22.12.2015 року (відповідно до Інструкції п. 4.2. Періодичність складання протоколів залежить від виду негласної слідчої (розшукової) дії, терміну її проведення (одномоментно чи упродовж часу), від доручення слідчого, прокурора, але в будь-якому випадку безпосередньо після отримання фактичних даних, які можуть використовуватись як докази для встановлення місця перебування особи, що розшукується, про кожний випадок огляду, виїмки, дослідження матеріалів про результати негласної слідчої дії тощо);
-не надано доказів того де і в кого зберігався записуючий пристрій;
-оперативним співробітником 3 сектору 1 відділу 4 управління Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю ОСОБА_26 під час складання протоколу чоловічому голосу на аудіо-записі безпідставно присвоєно ім`я ОСОБА_13 при тому, що у ОСОБА_13 зразки голосу не відбирались, експертиза по ним не проводилась, ОСОБА_27 не є експертом чи спеціалістом для таких визначень;
-протокол складений до отримання дозволу на легалізацію оперативно-розшукових заходів.
-протокол складений за відсутності понятих.
Відомостей про те, що оглядався технічний засіб «Оbегіg jet» до початку розшукової дії та після її проведення на предмет виявлення на ній інформації в матеріалах провадження не має.
Оперативним підрозділом, який проводив оперативні заходи не дотримано вимог ІНСТРУКЦІЇ «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та інщого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», якою встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна.
Згідно п. 5 Інструкції Факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) відображається у протоколі слідчої дії.
При цьому на стадії дізнання або досудового слідства працівник органу дізнання, слідчий, прокурор зобов`язані допитати особу, яка надала названі об`єкти, про час, місце та інші обставини їх відшукання, придбання та зберігання,
У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений.
Усі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі. Якщо протокол з описом предметів і цінностей, які вилучаються, з якихось причин на місці скласти неможливо (наприклад, у зв`язку з їх значною кількістю), вони упаковуються і опечатуються з додаванням бірок з написами, які засвідчують вищеназвані особи. Подальший огляд і опис проводиться за місцем дізнання, досудового слідства в присутності понятих (бажано тих самих), що брали участь у їх вилученні, з відображенням у протоколі цілісності печаток та засвідчених підписами написів на упаковці, в яку були поміщені вилучені об`єкти.
В матеріалах провадження Протокол вилучення доказу в присутності понятих з детальним описом індивідуалізуючих ознак, відсутній, як і відсутній допит слідчим особи, в якої його вилучено.
Стороні захисту при відкритті матеріалів в порядку ст. 290 КПК, носій інформації Місго SD № 3717 від 23.10.2015 року, носій інформації Місто SD № 3718 від 23.10.2015 року, носій інформації Місто SD № 3796 від 24.11.2015 року, інформаційний магнітний диск DVD-R №3782, від 23.11.2015 року та Ухвала Апеляційного суду м. Києва (№01-10488т/НСД, від 16.09.2015 року, № 012196т/НСД та 01-01179т/НСД, від 19.10.2015 року про дозвіл на аудіо- відео контроль особи Банашка, Кухара та Підлісного - не надавався.

В матеріалах провадження не має відомостей про те, що дані матеріали були відкриті обвинуваченим та захисникам.

Відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів.

Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, відповідно до вимог цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них як доказ.

Не відкриття сторонами матеріалів після закінчення досудового розслідування є підставою для визнання відомостей, що містяться в них, недопустимими як доказів. Такий висновок зробив ВСУ в постанові № 671/463/15-к.

На стадії досудового розслідування слідчий Кравчук, оглянувши протоколи за результатами проведення НСРД аудіо-відеоконтроль особи склав:

Протокол огляду протоколу від 25.09.2015 № 14/4/1-28555 та додаток носій інформації Місго SD № 3796 від 24.11.2015 року;

Протокол огляду протоколу від 25.09.2015 № 14/4/1-28555 та додаток носій інформації Місго SD № 3717 від 23.11.2015 року

Протокол огляду протоколу від 21.12.2015 № 14/4/1-28555 та додаток носій

інформації Місго SD № 3717 від 23.10.2015 року.

В їх основу яких покладені протоколи, в яких відображені відомості що містяться на носіях інформації, які були покладені в основу за результатами проведення НСРД аудіо- відеоконтроль особи, які визнаються судом недопустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КПК України. У матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.

Відповідно ст. 252 КПК України фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цих Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Відповідно п. 4.7.1. Інструкції додатки до протоколу мають бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію.

В матеріалах провадження відсутні відомості як з`явився у справі оглянутий диск, чим, ким, як і на що проводився запис зафіксованої на ньому інформації, де зберігався до огляду, хто робив ідентифікаційний напис фломастером чорного кольору, і який процесуальний документ з цього приводу складався.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За змістом ст. 84 КПК України доказами є фактичні дані, отримані у передбаченому процесуальним кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідне тлумачення наявне в рішенні Конституційнного суду України від 20 жовтня 2011 року, згідно резолютивної частини якого положення першого речення частини третьої статті 62 Конституції України слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотриманняя конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого Законом.

В мотивувальній частині даного рішення (абзац 4 пункту 3.2) також зазначено, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод ллюдини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Згідно Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на повагу до приватного життя, справедливість судового розгляду є фундаментальними благами, цінність яких є найвищою. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про рішуче визнання порушення прав людини у аналогічних випадках.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить висновку визнання недопустимими наступних доказів:

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-25053 від 08.10.2015;

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-25052 від 08.10.2015;

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-27105 від 09.11.2015;

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-24123 від 25.09.2015;

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-24121 від 25.09.2015;

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-28555 від 27.11.2015;

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-28556 від 27.11.2015;

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-28083 від 23.11.2015;

-протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №14/4/1-28084 від 23.11.2015;

та як наслідок:

-оптичний диск DVD-R №3659;

-оптичний диск DVD-R №3660;

-оптичний диск DVD-R №3782;

-оптичний диск DVD-R №3780;

-оптичний диск DVD-R №3781;

-флеш-карта Micro SDN №3649;

-флеш-карта Micro SDN №3656;

-флеш-карта Micro SDN №3627;

-флеш-карта Micro SDN №3637;

-флеш-карта Micro SDN №3 717;

-флеш-карта Micro SDN №3796;

-флеш-карта Micro SDN №3718;

-протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №14/4/1-29474 від 09.12.2015;

-протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №14/4/1-29475 від 10.12.2015;

-протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №14/4/1-29476 від 11.12.2015;

-протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №14/4/1-29477 від 11.12.2015;

-протоколу огляду заздалегідь ідентифікованих засобів-коштів №8004 т. з додатками (грошовими коштами у сумі 15 тис. грн. номіналом по 200 грн.) 25.11.2015;

-протоколу огляду та повернення попередньо вручених грошових коштів №8004 т. від 25.11.2015;

-протоколу огляду протоколу від 25.09.2015 №14/4/1-28555 від 22.12.2015;

-протоколу огляду протоколу від 08.10.2015 №14/4/1-25053 від 22.12.2015;

-протоколу огляду протоколу від 08.10.2015 №14/4/1-25052 від 22.12.2015;

-протоколу огляду протоколу від 09.11.2015 №14/4/1-27105 від 21.12.2015;

-протоколу про результати контролю за вчиненням злочину №14/4077 від 20.11.2015.

-протоколу про результати контролю за вчиненням злочинну від 22.12.2015 року.

Постанови про залучення особи до проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 21.09.2015 року.

Протоколів за результатами проведення НСРД аудіо-відеоконтроль особи, від

-09.11.2015року, (Ухвала Апеляційного суду м.Києва №01-12196т/НСД, від 19.10.2015 року, з додатком носії інформації Micro SD №3717 від 23.10.2015 року);

-23.11.2015 року, (Ухвала Апеляційного суду м.Києва №01-12196т/НСД, від 19.10.2015 року, з додатком носії інформації Micro SD №3718 від 23.10.2015 року);

-27.11.2015 року (Ухвала Апеляційного суду м.Києва №01-12196т/НСД, від 19.10.2015 року, з додатком носії інформації Micro SD №3796 від 24.11.2015 року);

-27.11.2015 року, (Ухвала Апеляційного суду м.Києва №01-12196т/НСД, від 19.10.2015 року, з додатком на інформаційному магнітному диску DVD-R №3782, від 23.11.2015 року.

-11.12.2015 року (Ухвала Апеляційного суду м.Києва №01-12196т/НСД, від 19.10.2015 року, з додатком на інформаційному магнітному диску DVD-R Arita №3781, від 23.11.2015 року.

-Протокол огляду протоколу від 25.09.2015 №14/4/1-28555 на додатку носій інформації Micro SD №3796 від 24.11.2015 року.

-Протокол огляду протоколу від 25.09.2015 №14/4/1-28555 на додатку носій інформації Micro SD №3717 від 23.11.2015 року.

-Протокол огляду протоколу від 21.12.2015 №14/4/1-28555 на додатку носій інформації Micro SD №3717 від 23.10.2015 року.

При цьому, суд вважає, що дії ОСОБА_12 щодо отримання 5 000 грн. у офісному приміщенні ПП ОСОБА_17 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а отримання згоди ОСОБА_17 на передачу ОСОБА_12 15 000 грн. необхідних для передачі слідчому и керівництву ПМ за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинений повторно.

З обвинувачення слід виключити таку кваліфікуючу обставину як вчинення злочину за попередньою змовою

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_12 на обліку у ХОНД та ХОПНД не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_12 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого досудовим слідством не встановлено, не досліджено таких і в суді.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самими обвинуваченими та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді штрафу.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення

Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують причетність ОСОБА_13 до вчинення правопорушень, а саме докази зібрані в обґрунтування обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 2, 190, ч. 1 ст. 364 КК України, а також ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, не доводять вину обвинувачених. Інших достатніх та об`єктивних доказів щодо винності не здобуто.

За таких обставин ОСОБА_13 слід виправдати за ч. 2 ст. 15, ч. 2, 190, ч. 1 ст. 364 КК України, а ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 364 КК України, за відсутності в діянні обвинувачених складу кримінального правопорушення.

Речові докази та судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_12 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн..

В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн..

ОСОБА_13 , за ч. 2 ст. 15, ч. 2, 190, ч.с1 ст. 364 КК України та ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 364 КК України виправдати, за відсутності в його діянні складу кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/1374/16-к від 14.01.2016 року на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на частку квартири АДРЕСА_3 , нежитлове приміщення кладова № 3, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , скасувати.
Арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/1376/16-к від 14.01.2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки ВАЗ 2107, 2000 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_7 , скасувати.
Кошти в сумі 5 000 грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 , як спеціальну конфіскацію.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1