Провадження № 1-в/331/34/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«12» березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника
ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» ОСОБА_5
представника Запорізької міської
медичної частини ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання начальника ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» ? начальника арештного дому підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполя Запорізької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан розлучений, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-12.03.2007 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. 31.01.2008 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області звільнення від відбування покарання скасоване, 16.03.2008 року направлений до місць позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 19.02.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк: 11 місяців 20 днів;

-17.12.2014 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт;

-06.04.2016 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. 21.04.2017 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області звільнення від відбування покарання скасоване, 22.05.2017 року направлений до місць обмеження волі строком на 1 рік;
-15.10.2019 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» ? начальник арештного дому підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 15.10.2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін, строк відбування покарання ОСОБА_8 за вказаним вироком ухвалено обчислювати з 24.04.2019 року.
Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» з 28.02.2020 року. Кінець строку відбування покарання за вищевказаним вироком 24.04.2022 року.
До прибуття до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_8 відбував покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія № 101». Згідно характеристик психолога ДУ «Кам`янська виправна колонія № 101» до суспільно-корисної праці не залучався з незалежних від нього причин, за характером адекватний, чуттєвий, замкнений, емоційний фон не стабільний, тип нервової системи не стійкий. На заходи виховного впливу реагував задовільно, по відношенню до представників адміністрації грубості не проявляв, завжди виконував їх законні вимоги.
Після постановлення вироку засуджений ОСОБА_8 захворів на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, про що свідчить висновок лікарсько-консультативної комісії Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області Міністерства юстиції України від «02» березня 2020 року про наявність тяжкого захворювання у засудженого ОСОБА_8 .
Відповідно до вищевказаного висновку ЛКК № 2/20 від 02.03.2020 року засудженому ОСОБА_9 встановлений діагноз: повторний ішемічний інсульт в лівій гемісфері (01.03.2020), в руслі СМА. Ішемічний атеротромботичний інсульт (19.10.2019 року) у правій гемісфері головного мозку, лівобічний глибокий геміпарез, дісфагія, афазія, бульбарний синдром, розлади функції тазових органів. Оцінка за шкалою NIHSS 16 балів. Шкала Бартел 20 балів. Гіпертонічна хвороба III ст., артеріальна гіпертензія ІІІ ст., значний кардіоваскулярний ризик.
Відповідно до матеріалів медичної документації (виписки із медичної картки, висновків лікарів-фахівців, обстежень) клінічного спостереження з хворим, вказане захворювання прогресує під час відбування покарання та перешкоджає його подальшому відбуванню.
Даний діагноз зазначений в п. 7 пп. 2 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, у зв`язку з чим просить суд звільнити засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 15.10.2019 року.
Засуджений ОСОБА_8 в судове засідання не доставлений у зв`язку із критичним станом його здоров`я. Оскільки його інтереси в судовому засіданні представляє адвокат ОСОБА_4 , неявка останнього не перешкоджає розгляду вказаного подання та не порушує його право на захист та доступ до правосуддя.

Представник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» зазначив, що ОСОБА_8 перебуває в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» з 28.02.2020 року, вирок у відношенні нього набрав законної сили, строк відбуття покарання закінчується ? 24.04.2022 року. Стан здоров`я ОСОБА_8 значно погіршився, на сьогодні його перебування в умовах СІЗО або установах відбуття покарання недоцільне через загрозу його життю, тому просив вказане подання задовольнити.

Представник Запорізької міської медичної частини вказане подання підтримала, просила його задовольнити та зазначила, що засуджений ОСОБА_8 03.03.2020 року госпіталізований до реанімаційного відділення 9-ої міської клінічної лікарні в край важкому стані. Станом на 12.03.2020 року за час лікування останнього діагноз підтверджений, стан його здоров`я важкий, тому він потребує звільнення від відбування покарання.

Захисник підтримав вказане подання, просив звільнити засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжким захворюванням, оскільки хвороба прогресує, стан здоров`я останнього погіршується.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, пославшись на те, що подальше відбування покарання засудженим може привести до летальних наслідків для нього.

Перевіривши доводи подання та долучені до нього документи,вислухавши пояснення представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», представника Запорізької міської медичної частини, думку захисника, прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод резюмує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ошурко проти України» від 08.09.2011 року зазначив, що органи влади повинні дотримуватись свого позитивного обов`язку захистити фізичну цілісність осіб, які позбавлені свободи, в рамках їхнього обов`язку наглядати за особами, яких позбавлено свободи, та недопущення посягання на їх фізичну цілісність. Таким чином, держава є відповідальною за погане поводження з особами, яких позбавлено свободи. У іншому випадку держава порушує статтю 3 Конвенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно зі ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право за наявності підстав, передбачених статтею 84 КК України, вирішувати, зокрема, питання звільнення від покарання за хворобою. Підставою звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого, що також кореспондується з приписами ст. 152 КВК України.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін, строк відбування покарання ОСОБА_8 за вказаним вироком ухвалено обчислювати з 24.04.2019 року. Вирок набрав законної сили 05.12.2019 року.

Відповідно до Висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_8 щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання № 2/20 від 02.03.2020 року, останньому встановлено діагноз: повторний ішемічний інсульт в лівій гемісфері (01.03.2020), в руслі СМА. Ішемічний атеротромботичний інсульт (19.10.2019 року) у правій гемісфері головного мозку, лівобічний глибокий геміпарез, дісфагія, афазія, бульбарний синдром, розлади функції тазових органів. Оцінка за шкалою NIHSS 16 балів. Шкала Бартел 20 балів. Гіпертонічна хвороба III ст., артеріальна гіпертензія ІІІст., значний кардіоваскулярний ризик. Прогноз щодо вилікування несприятливий, щодо життя сумнівний.
Так, у засудженого було виявлено наявність тяжкого захворювання, яке входить до пп. 2 п. 7 Переліку захворювань: «Геміплегії, параплегії, глибокі геміпарези та парапарези з розповсюдженими розладами чутливості, розладами функцій тазових органів, трофічними порушеннями, вираженим акінетикоригідним синдромом», що є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767. Стан хворого та перебіг хвороби перешкоджають подальшому відбуванню покарання, оскільки перебування в умовах установ виконання покарань може призвести до летального наслідку.

Як встановлено в судовому засіданні, станом на день розгляду подання засуджений ОСОБА_8 покарання не відбув, кінець строку відбування покарання 24.04.2022 року.

При вирішенні даного подання суд враховує дані про особу засудженого, характер захворювання, тяжкість скоєного злочину, та бере до уваги, що покарання не може служити способом знущання над людиною, тому стан здоров`я засудженого, який перешкоджає відбуванню покарання повинен бути усунений і тільки після того особа спроможна без загрози її життю чи здоров`ю відбувати покарання, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 84 КК України та принципу гуманізму.
З огляду на викладене, беручи до уваги досліджені судом докази, надані установою виконання покарань, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання, а тому подання про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» ? начальника арештного дому підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою відносно засудженого ОСОБА_8 ? задовольнити.
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування основного покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, призначеного вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2019 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з тяжкою хворобою.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1