УХВАЛА

28 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 2035/5763/2012

провадження № 51-317 зво 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 ,
встановив:
до суду касаційної інстанції 17 квітня 2020 року із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 10 жовтня 2018 року звернувся засуджений ОСОБА_4 .
В передбаченому ст. 35 КПК України порядку для розгляду заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Під час вирішення питання про прийняття заяви засудженого ОСОБА_4 та відкриття касаційного провадження суддя ОСОБА_1 заявила самовідвід на підставі ст. 75 КПК України.
Вивчивши наявні у розпорядженні Суду матеріали провадження, Суд уважає, що заява судді ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на таке.
Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року засуджено:

ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного їй майна;
ОСОБА_4 за: ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна та позбавленням звання майора міліції; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5років; ч. 1 ст. 364 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки та штрафом в розмірі 5 100 грн. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна, позбавленням звання майора міліції, права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки та штрафом в розмірі 5 100 грн;

ОСОБА_6 за: п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна; ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна;

ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією належного йому майна.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на користь потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 37 049,49 грн, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди по 500 000 кожному.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2017 року вирок місцевого суду змінено:
- пом`якшено призначене ОСОБА_5 покарання до 14 років позбавлення волі з конфіскацією належного їй майна;
- пом`якшено призначене ОСОБА_6 покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна;
- на підставі ч. 5 ст. 74 і ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання за ч. 1 ст. 263 КК України за закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності;
- пом`якшено призначене ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна та позбавленням звання «майор міліції»;
- в частині засудження ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 364 КК України вирок скасовано, кримінальну справу в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (1960 року) закрито за відсутністю складу злочину;
- на підставі ч. 5 ст. 74 і ст. 49 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263 КК України за закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності;
- виключено з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України;
- за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада

2015 року) засудженим зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення: ОСОБА_5 - з 02 березня 2012 року по 22 березня 2017 року, ОСОБА_4 -

з 20 вересня 2011 року по 22 березня 2017 року, ОСОБА_6 - з 20 жовтня 2011 року по 22 березня 2017 року включно.
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2017 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
У своїй заяві засуджений ОСОБА_4 оскаржує рішення, ухвалене в межах одного й того ж кримінального провадження, в якому суддя ОСОБА_1 вже брала участь у складі колегії суддів Верховного Суду та висловлювала по суті свою позицію у судовому рішенні.
Отже участь судді ОСОБА_1 у касаційному розгляді заяви засудженого може викликати сумнів у її неупередженості.
Оскільки заявлений суддею ОСОБА_1 самовідвід ґрунтується на вимогах

п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, її заява підлягає задоволенню, а провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 10 жовтня 2018 року - направленню керівнику апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 82 КПК України, Суд
ухвалив:
Заявлений суддею ОСОБА_1 самовідвід задовольнити.
Провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року направити керівникові апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3