Справа № 161/4462/20 Провадження № 11-сс/802/178/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001045 щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, офіційно непрацюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2020 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 15 травня 2020 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим надано докази про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що у клопотанні слідчого не надано доказів,які свідчили б про існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Також зазначає, що ОСОБА_8 має сім`ю і найближчим часом офіційно працевлаштується. Стверджує, що визначена слідчим суддею застава є надмірно завищеною для підозрюваного, оскільки останній має двох неповнолітніх дітей. З огляду на наведене просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які її підтримали у повному обсязі та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив і просив рішення слідчого судді залишити без змін, пояснення слідчого, перевіривши матеріали клопотання за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Положеннями ч.1 ст.194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, при розгляді клопотання слідчим суддею вказаних вимог закону дотримано.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження,17 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0001045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
17 березня 2020 року ОСОБА_8 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, а 18 березня 2020 року його повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
У даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 , повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України стверджується такими доказами: протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину під час умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком.
На думку суду апеляційної інстанції, під час розгляду клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу до підозрюваного стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним слідчим і прокурором під час судового розгляду провадження, а саме можливостям ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші нові кримінальні правопорушення.
Доводи сторони захисту про наявність у підозрюваного сім`ї та двох неповнолітніх дітей на утриманні, хоча і мають місце, проте жодним чином не спростовують і не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків.
Щодо посилань захисника на те, що слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 визначив неспіврозмірний розмір застави, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства.
Так, відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя з дотриманням вказаних вимог закону в оскаржуваній ухвалі визначив ОСОБА_8 заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень, тобто визначив розмір застави в межах, передбачених ч.5 ст.182 КПК України.
Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи апеляційної скарги захисника жодним чином не зменшують доведених слідчим та прокурором ризиків, а також не можуть слугувати єдиною законною підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001045 щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді