Провадження № 1-кп/470/31/20
Справа № 485/1669/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2019 року за № 0000389, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Павлівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянки України, освіта середня, заміжньої, утриманців не маючої, не працюючої, пенсіонерки, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2019 року о 20 годині у ОСОБА_4 , яка разом зі своїм сином ОСОБА_7 зайшла на територію домоволодіння ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_1 , з метою з`ясування відносин з онуком потерпілої ОСОБА_8 , через сварку, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , на тому ж місці і в той же час, взявши до рук палицю, яка знаходилася біля хвіртки воріт вказаного домоволодіння, умисно нанесла нею один удар в область голови потерпілої ОСОБА_3 , 1941року народження, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани волосяної частини голови.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вини в інкримінованому їй злочині не визнала, пояснила, що її син ОСОБА_7 проживає по сусідству з потерпілою та того вечора близько 20 години пішов до неї додому, щоб розібратися з онуком потерпілої, який викосив їх малину, що росла на межі їх домоволодінь. Почувши сварку, вона побігла туди, щоб забрати сина, однак коли почала прибирати руку онука потерпілої від сина, потерпіла вдарила її по голові палицею, на яку спирається коли ходить. Побачивши біля хвіртки палицю, якою сім`я потерпілої виганяє корів, взяла її до рук та завдала нею удару по голові потерпілої, після чого забрала сина та пішла додому. Також пояснила, що обізнана про похилий вік потерпілої, однак винним у вчиненні вказаної сварки вважає онука потерпілої, який протиправно скосив їх малину, а удару по голові потерпілої вона завдала в зв`язку з тим, що та вдарила її. Крім того пояснила, що від удару потерпілої у неї також були тілесні ушкодження на голові та руці, однак до поліції із заявою вона не зверталася.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні вказаного злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так заявою від 16 червня 2019 року, адресованою на ім`я начальника Снігурівського відділу поліції, потерпіла ОСОБА_3 просила притягти до кримінальної відповідальності обвинувачену ОСОБА_4 , яка того дня близько 20 години на подвір`ї її домоволодіння, спричинила їй тілесні ушкодження (а.п.51).

Згідно рапорту старшого інспектора-чергового, адресованого на ім`я т.в.о. начальника Снігурівського відділу поліції та довідки чергового лікаря, 17 червня 2019 року о 10 годині 15 хвилин до приймального відділення Снігурівської ЦРЛ звернулася мешканка с. Кобзарці ОСОБА_3 , 1941 року народження, з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана волосяної частини голови (а.п.50,56).

За даними протоколу огляду місця події від 04 жовтня 2019 року з фототаблицею та план-схемою, того дня слідчим Снігурівського відділу поліції було оглянуто територію домоволодіння потерпілої, що по АДРЕСА_1 , де обвинувачена спричинила тілесні ушкодження потерпілій (а.п.58-63).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що проживає по АДРЕСА_1 , а з нею по сусідству проживає син обвинуваченої, який заливає малину, що росте на межі їх домоволодінь, він чого у них у підвалі постійно стоїть вода. Того вечора вона була на городі та почувши крики, вийшла у двір, де побачила, як обвинувачена та її син б`ють її онука та палицею стала проганяти їх з двору. Коли онук силою виштовхав їх за територію домоволодіння, вони попадали на землю, а коли піднялися, обвинувачена схопила палицю, якою вони ганяють корів та вдарила її по голові. Від отриманого удару у неї пішла кров, паморочилася голова та наступного дня вона звернулася до лікарні за допомогою. Крім того показала, що можливо не навмисно і вдарила обвинувачену, коли проганяла їх з сином з подвір`я, однак та її вдарила палицею умисно через паркан, коли вже перебувала за межами їх домоволодіння.

Покази потерпілої повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні, який показав, що є онуком потерпілої та проживає разом з нею у її будинку. Через те, що син обвинуваченої постійно заливає малину, яке росте на межі біля їх підвалу, він її скосив. Коли того вечора син обвинуваченої прийшов на територію їх домоволодіння, то став нецензурно його ображати та кидатись битися. Згодом прибігла й обвинувачена, яка забираючи сина, також стала сваритися. На сварку прийшла і його бабуся, яка стала його захищати та проганяти їх з двору. Коли він силою виштовхав їх з території домоволодіння, вони попадали на землю, а він зачинив за ними хвіртку. Піднявшись, обвинувачена схопила біля паркану палицю та вдарила нею бабусю по голові. Крім того показав, що не бачив чи била бабуся обвинувачену палицею, оскільки вона стояла позаду нього, а наступного дня їздив разом з бабусею до лікарні, оскільки у неї була розбита голова.

Узгоджуються покази потерпілої і з показами свідка ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні, який також показав, що проживає по сусідству з потерпілою та того дня від племінниці дізнався, що онук потерпілої викосив його малину. Зайшовши до їх домоволодіння, вирішив розібратися з ним, однак останній грубо йому відповів та став проганяти з двору. В цей час до них прибігла його матір та стала забирати його звідти. На їх сварку вибігла потерпіла, та палицею, на яку спирається, почала бити його та вдарила матір по голові. У відповідь, матір взяла іншу палку, яка стояла біля паркану, та вдарила нею по голові потерпілу. Згодом онук потерпілої виштовхав їх на вулицю та вони пішли додому.

У відповідності до висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської облради № 61 від 23-28 серпня 2019 року, у ОСОБА_3 , 1941 року народження, малося тілесне ушкодження у виді рани волосяної частини голови. Вказане тілесне ушкодження утворилося від однієї дотичної дії твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від удару палицею чи взутою ногою та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивших короткочасний розлад здоров`я (а.п.54-55).

За даними протоколів проведення слідчих експериментів від 04 жовтня 2019 року з фототаблицями, потерпіла ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_8 на місці, на території їх домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , показали за яких обставин та як саме обвинувачена ОСОБА_4 палицею через паркан їх домоволодіння завдала потерпілій тілесних ушкоджень (а.п.66-70, 71-76).

Доводи захисника про недоведеність вини обвинуваченої в умисному завданні потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я судом до уваги не приймаються, оскільки її вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема висновком експерта про наявність тілесних ушкоджень та показами потерпілої, які повністю узгоджуються з показами свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та не заперечуються обвинуваченою у справі.

Крім того, доводи захисника про наявність в діях обвинуваченої необхідної оборони та необхідність виправдання її за пред`явленим обвинуваченням, судом відхиляються, оскільки у відповідності до ст.36 КК України, дії потерпілої були спрямовані на захист онука від неправомірних посягань обвинуваченої і її сина, поєднані з незаконним проникненням на територію їх домоволодіння, а тілесні ушкодження обвинувачена завдала потерпілій перебуваючи за межами домоволодіння останньої, коли їй вже нічого не загрожувало.

За такого, вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого їй обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо через конфліктний характер та надходження на неї скарг від мешканців села та сусідів, заміжня, утриманців не має, не працює, пенсіонерка, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.82-88).

За даними досудової доповіді, наданої Снігурівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як середній, ризик небезпеки обвинуваченої для суспільства також оцінюються як середній, а її виправлення можливе без ізоляції від суспільства (а.п.44-46).

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченої.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, судом встановлено вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченої та обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді грошового стягнення в межах санкції частини статті обвинувачення, як того просив у судовому засіданні прокурор, оскільки воно буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши їй покарання виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 (одна тисяча двадцять) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1