ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 552/5354/16 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2747/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
14 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 травня 2020 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Вказаною ухвалою під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 14 травня 2020 року до 12 липня 2020 року до 24 години.

На зазначену ухвалу захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

А згідно з положеннями частини другої вказаної статті ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 р. положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Таким чином вказане рішення Конституційного Суду надало можливість апеляційного оскарження виключно ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження.
Як вбачається, захисник оскаржує ухвалу суду першої інстанції, якою обрано обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка згідно положень ч.2 ст.392 КПК України окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого належить відмовити, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ч.ч. 4, 5 ст. 399 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14 травня 2020 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя -