ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/787/20 Справа № 203/3717/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002070 від 26 серпня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Пушний Мурманської області, Російської Федерації, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено, кожному окремо, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_6 та ОСОБА_11 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за таких обставин.
Так, 25.08.2019 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_7 знаходився в кафе «Варенична» за адресою: м. Дніпро по пр. О. Поля, 84, де побачив раніше знайомого йому чоловіка ОСОБА_12 , з яким почав розпивати спиртні напої. 25.08.2019 близько 15 години 15 хвилин до кафе «Варенична» за адресою: м. Дніпро, пр. О.Поля 84, зайшов ОСОБА_6 , який є знайомим ОСОБА_7 та сів за стіл до ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Потім ОСОБА_7 сказав ОСОБА_12 , щоб той купив горілки його знайомому ОСОБА_6 , на що ОСОБА_12 відмовився. В цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке належить ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_12 вийти на вулицю. Останній знаходився на вулиці біля кафе «Варенична» за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля,84 разом з ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливого мотиву, за попередньою змовою групою осіб, підбіг ззаду до потерпілого ОСОБА_12 та наніс один удар в область голови, заподіявши останньому фізичний біль, а не тілесні ушкодження. В цей час, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливого мотиву, за попередньою змовою групою осіб, почав виривати сумку темно-коричневого кольору, яка висіла через плече у потерпілого ОСОБА_12 .. ОСОБА_6 з метою придушення волі до спротиву злочинним посяганням наніс ще один удар в область голови потерпілому ОСОБА_12 . Далі ОСОБА_7 вихопив сумку темно-коричневого кольору, яка висіла через плече у потерпілого, в якій знаходились грошові кошти в сумі 180 гривень та мобільний телефон «НТС Т328 W» чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4248-19 від 20.09.2019 становить 450 гривень 00 копійок.
Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , заволодівши майном потерпілого, з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 630 гривень 00 копійок.
Продовжуючи свою злочинну діяльність , 25.08.2019 приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходячись біля будинку № 92 по пр. О. Поля в м. Дніпро, побачили раніше незнайомого їм чоловіка ОСОБА_13 . В цей момент у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення відкритого викрадення чужого майна, повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за передньою змовою групою осіб, яке належить ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приблизно о 18 годині 40 хвилин, перебуваючи біля будинку №92 по пр.О.Поля в м.Дніпро, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву підійшли до потерпілого ОСОБА_13 . В цей час, ОСОБА_7 шляхом ривку зірвав навушники «Awei» модель А 880 BL чорного кольору у потерпілого, вартість яких ,згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4248-19 від 20.09.2019 становить 300 гривень 00 копійок, які знаходились у вухах ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 почав виривати рюкзак потерпілого, який висів на плечах останнього. Далі, ОСОБА_6 з метою придушення волі до спротиву потерпілого ОСОБА_13 , наніс один удар кулаком останньому в область обличчя, а ОСОБА_7 в цей час також наніс один удар кулаком потерпілому в область обличчя. В результаті чого воля до спротиву потерпілого ОСОБА_13 була придушена нанесенням тілесних ушкоджень, які згідно висновку судово - медичної експертизи №3152е від 08.10.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_7 дістав з карману шортів потерпілого мобільний телефон «Хіаоmі Redmi note 5» чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4248-19 від 20.09.2019 становить 2 878 гривень 00 копійок, а ОСОБА_6 , вихопив рюкзак потерпілого та дістав з нього гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 100 гри.
В подальшому ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , заволодівши майном потерпілого, з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 3 278 гривень 00 копійок.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник, не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин злочину та доведеність вини ОСОБА_6 , вважає, що вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. На думку захисника, суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, не врахував, що він за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, перебуває у офіційному шлюбі, працював, хоч і не офіційно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, моральну та матеріальну шкоду потерпілим у цьому провадженні відшкодовано в повному обсязі, а також, стан здоров`я обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання провини в повному обсязі та щире каяття.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , які не заперечували проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційних скарг.
Вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 учасниками провадження не оскаржується
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам, які визнавались обвинуваченими в судовому засіданні, та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку також не підлягають.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок суворості, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Втім, обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.
Матеріалами провадження підтверджено, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, в повному обсязі відповідає наведеним вище нормам закону.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд врахував тяжкість скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з 27.04.2017 з діагнозом: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», характеризується позитивно, вину визнав та щиро покаявся у скоєному.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття.
Вказаним обставинам, суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого злочину з його реальним відбуванням.
Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В силу ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Колегія суддів погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що покарання ОСОБА_6 призначене в межах санкції інкримінованого злочину, з реальним його відбуттям, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тому підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у наслідок суворості у суду не має.
Посилання захисника в скарзі на те, що суд не в повній мірі врахував щире каяття обвинуваченого, є безпідставним, оскільки, як вказано вище, цю обставину, при визначенні розміру і виду покарання судом першої інстанції, було визнано як пом`якшуючу. Щодо вказаних адвокатом доводів про те, що судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину, перебуває в офіційному шлюбі, був неофіційно працевлаштований, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, моральну та матеріальну шкоду у цьому провадженні потерпілим було відшкодовано в повному обсязі, а також стан здоров`я обвинуваченого та визнання вини й активне сприяння розкриттю злочину, то ці обставини судом враховано при призначенні покарання у сукупності з іншими обставинами.
Отже, призначене судом покарання ОСОБА_6 в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, оскільки, на переконання колегії суддів, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, та підстав вважати його занадто суворим, як і підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, не убачається.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки призначене покарання є законним, обґрунтованим, вмотивованим і справедливим, та не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, у зв`язку з чим вирок необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4