ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1795/19 Справа № 182/7225/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 22 жовтня 2019 року про арешт майна в межах кримінального провадження № 0002643,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7
представника заявника: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 вказує, що слідчим до матеріалів не було додано розрахунок шкоди, що свідчить про недоведеність події, передбаченої ст.246 КК України, та ризиків, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, вилучення зазначеного майна не спів розмірне із санкцією ст.246 КК України та не відповідає цілям кримінального провадження.
Подане клопотання не містить чітких підстав для накладення арешту на майно, а також, підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. У клопотанні не зазначено, чи пред`явлено будь-якій особі підозру в межах зазначеного кримінального провадження, в тому числі конкретно власнику майна чи іншій особі, а також, не вказано конкретну кількість вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 22 жовтня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на бензопилу «BKZ4518», 2 куби свіжо спиляних дерев`яних колод акації, які було вилучено у ОСОБА_6 з метою забезпечення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002643, а також, накладено арешт на автомобіль Daimler Сhrysler 903 з д/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 і, який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

В обґрунтування ухвали слідчий суддя зазначив, що бензопила «BKZ4518» та свіжо спиляні дерев`яні колоди, можуть містити на собі сліди вчинення злочину і мають суттєве значення під час розслідування зазначеного провадження, оскільки є знаряддям вчинення злочину і предметом злочину, та визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того, автомобіль, який на даний час перебуває на спеціальному майданчику Нікопольського ВП, визнаний постановою слідчого від 11.10.2019 року речовим доказом, як і інше майно у вказаному кримінальному провадженні, оскільки був використаний для перевезення зрублених незаконно дерев.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення. За таких обставин, відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя зобов`язаний накласти арешт на зазначене майно.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 , прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя суду першої інстанції обмежився лише формальними фразами щодо врахування правової підстави для арешту майна, наслідків арешту майна, та не дослідив і не надав будь-якої оцінки решті обставин, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 173 КПК України підлягають обов`язковому з`ясуванню та врахуванню при вирішенні питання про арешт майна у кримінальному провадженні, зокрема наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідків арешту майна для інших осіб. А зазначення слідчим суддею в резолютивній частині ухвали про необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно з метою забезпечення досудового розслідування, взагалі не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства.

Апеляційним переглядом встановлено, що 11.10.2019 року розпочато досудове розслідування, у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №0002643 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

11.10.2019 року було проведено огляд лісосмуги, яка розташована поблизу траси Р-076 в с. Дмитрівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, в ході якого був затриманий та вилучений автомобіль Мерседес Спрінтер д/н НОМЕР_1 , в кузові якого були: 2 куба свіжо спиляних дров - акації.; бензопила «BKZ4518», за допомогою якої невідомі проводили порубку дерев акації в кількості 15 дерев. Керував зазначеним автомобілем гр. ОСОБА_6 .

Слідчий СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно під час огляду, а саме: автомобіль Daimler Сhrysler 903 (Мерседес спринтер) д/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 , яким керував гр. ОСОБА_6 ; 2 куба свіжо спиляних дров акації, які були у кузові зазначеного автомобіля; бензопилу «BKZ4518», які знаходяться на зберіганні у Нікопольському ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1, до вирішення питання в законному порядку.

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

При цьому, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчим не доведено в клопотанні, у зв`язку з чим, це майно слід вважати таким, що є знаряддям вчинення злочину, яке зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є об`єктом кримінально-протиправних дій, набуте кримінально-протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення злочину, тобто, не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Також, клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України дійшов висновку про його задоволення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції, на підставі вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, про повернення клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права прокурора, після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 22 жовтня 2019 року про арешт майна в межах кримінального провадження № 0002643, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:
_______________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11