№ 336/5067/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,

- обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив використання завідомо підробленого документу за таких обставин.

О 13-00 годині 3 липня 2019 року обвинувачений, керуючись умислом на використання завідомо підробленого документу, у відділенні акціонерного товариства «ПриватБанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 46-Б, з метою отримання кредиту на своє ім`я пред`явив співробітнику фінансової установи на посвідчення своєї особи паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 27 грудня 2006 року, з фотокартками, що містили зображення обвинуваченого, на сторінках № 1 та № 5.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у використанні завідомо підробленого документу.

Пояснив, що за тиждень до використання підробленого паспорту знайшов паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким обвинувачений не знайомий, під лавкою у під їзда, в якому він проживає. Оскільки в той час він випробовував фінансові труднощі через заборгованість зі сплати комунальних платежів, він прийняв рішення скористатися паспортом з метою отримання кредиту, для чого і пред`явив знайдений паспорт з вклеєними до нього на відповідних сторінках своїми фотозображеннями.

У скоєнні злочину обвинувачений щиро розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за:

- за ч. 4 ст. ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв один епізод кримінально караного діяння невеликої тяжкості.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Ненастання шкоди для суспільних інтересів, а також прав та свобод фізичних і юридичних осіб суд також враховує в якості пом`якшуючої обставини в силу ст. 66 КК України.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, позитивні відомості про особу винного, який не має судимостей, має постійне місце проживання, сім`ю, роботу, хоча й у відсутність офіційного працевлаштування, що свідчить про достатній рівень його соціалізації, дають суду підстави для призначення самого м`якого покарання, що передбачене санкцією частини статті звинувачення, у виді штрафу в мінімальному розмірі, який встановлений Загальною частиною Закону України про кримінальну відповідальність, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин суд вважає за можливе також використати на користь міркувань про призначення обвинуваченому несуворого покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи в силу ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі, кратному тридцяти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, у сумі 510 грн.

Речовий доказ паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 27 грудня 2006 року, що знаходиться в матеріалах досудового розслідування, - зберігати з матеріалами досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі управління Державної казначейської служби в Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області судові витрати з проведення судової експертизи в сумі 2355 грн. 15 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1