Справа № 626/1049/20
Провадження № 1-кп/635/944/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

секретар судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000109 від 03 березня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187 КК України, надійшов в провадження Харківського районного суду Харківської області з Красноградського районного суду Харківської області в порядку ст..ст.32, 34 КПК України на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 21 травня 2020 року.

Під час підготовчого засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України з наступних підстав. Так, обвинувальний акт всупереч п.5 ч.2 ст.291 КПК України не містить конкретного формулювання обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_7 , зі змісту обвинувального акту вбачається виклад узагальненого формулювання обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України без формулювання конкретного обвинувачення ОСОБА_7 , що суперечить основним засадам кримінального судочинства та безумовно порушує його право на захист.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 також заявлене клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з аналогічних підстав відсутність формулювання обвинувачення щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувачені у підготовчому засіданні підтримали клопотання захисників про повернення обвинувального акту прокурору.

У підготовчому засіданні прокурор заперечував проти клопотань захисників, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та відсутні підстави для його повернення прокурору.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає клопотання захисників про повернення обвинувального акту прокурору такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Отже, конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.
Обвинувальний акт повинен містити не тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але й формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті формулювання обвинувачення з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування та, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст. 91 КПК України, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб вона мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту.

Про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.».

При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

Аналіз змісту зазначених вимог закону та практики Європейського суду з прав людини у сукупності свідчить про те, що обвинувачення органом досудового розслідування повинно бути висунуте певній особі, тобто обвинувачення в обвинувальному акті формулюється окремо щодо кожного обвинуваченого.

З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду, який відповідно ч. 1 ст.337 КПК України проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на основі засад змагальності сторін, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в обвинувальному акті відомостей, які вимагаються ст. 291 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого обвинувального акту.

У даному ж випадку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, скоєних за попередньою змовою групою осіб, проте в обвинувальному акті відносно обвинувачених відсутнє формулювання обвинуваченя щодо кожного обвинуваченого, що є порушенням ч.5 п.2 ст.291 КПК України. Не зазначення у вказаному обвинувальному акті належно сформульованого обвинувачення щодо кожного обвинуваченого, позбавляє суд можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду, роз`яснити в подальшому суть обвинувачення та порушує право обвинувачених на захист від пред`явленого обвинувачення.

Всі ці обставини свідчать про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому у даному випадку суд погоджується з доводами захисників про те, що обвинувачені будуть позбавлені можливості належним чином підготуватися до захисту в судовому засіданні, що є безумовною підставою для повернення акту прокурору в порядку п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000109 від 03 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187 КК України повернути прокурору.

Ухвала суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 06 липня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2