ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/3597/19
Номер провадження 11-cc/819/107/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001886 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0001886 від 30 жовтня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчий у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував доцільність арешту майна.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 січня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на бензиновий двигун для надувного човна TOHATSU, серійний номер НОМЕР_1 , що був вилучений 20.11.2019 року під час проведення огляду місцевості, із його залишенням в розпорядженні органу досудового розслідування на час проведення досудового розслідування та в розпорядженні судового органу на час проведення судового розгляду справи.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує про те, що слідчий суддя не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_8 про те, що останній у 2018 році купив двигун у ОСОБА_9 , який сказав, що двигун крадений.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили наявність перерахованих потерпілим ОСОБА_12 індивідуальних ознак на належному йому двигуні TOHATSU.

Вважає, що слідчому судді надано достатньо доказів для наявності обґрунтованої підозри вважати, що двигун, вилучений під час огляду місцевості, належить саме потерпілому, який ще під час допиту у 2017 році вказав на конкретні індивідуальні ознаки викраденого у нього двигуна.

Вважає, що висновок слідчого судді про те, що викрадений двигун належить саме ОСОБА_8 є помилковим. Крім того, ОСОБА_8 не заперечував, що двигун може бути крадений, а тому існує ризик його приховування, пошкодження, знищення або відчуження в разі передання вилученого майна на зберігання ОСОБА_8 .

Огляд та вилучення двигуна не були пов`язані з проникненням в човен, що підтверджено протоколом огляду місцевості, місцевість офіційно не оформлена та не зареєстрована як причал, що свідчить про законність проведення слідчих дій та вилучення двигуна.

Двигун, вилучений слідчим під час огляду місцевості, відповідає критеріям ст.98 КПК України, у зв`язку з чим існує необхідність в накладенні арешту на вказане майно для проведення необхідних експертних досліджень та встановлення обставин події.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 просить в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора відмовити, ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 січня 2020 року, залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника, які в судових дебатах залишилися на своїй позиції, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, слідчим відділом Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001886 від 30 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як встановлено органом досудового розслідування, 30 жовтня 2017 року близько 02 год. невідома особа через незачинені вхідні ворота проникла на територію приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала бензиновий двигун для надувного човна TOHATSU серійний номер НОМЕР_1 вартістю близько 35000 грн, який належить потерпілому ОСОБА_12 .

В ході проведення досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_12 , який надав відповідні документи, що ідентифікують викрадений двигун, а також детально назвав індивідуальні прикмети даного двигуна.

20 листопада 2019 року в період часу з 16.25 год. до 17 год. в рамках даного кримінального провадження було проведено огляд відкритої ділянки місцевості поруч із домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого слідчим з човна вилучено бензиновий двигун TOHATSU з відображенням серійного номеру НОМЕР_2 . Даний огляд проведений із залученням до нього як учасника потерпілого ОСОБА_12 , який впізнав вилучений двигун як викрадений у нього в 2017 році, а саме за гвинт-пробкою відсіку злива моторного мастила, що виготовлена із гідравлічного штуцеру трактору МТЗ-82 та привареною до неї гайкою, вм`ятиною на нижній частині чобота захисту гвинта, яка має сліди шліфування, механічним стиранням резинової частини рукоятки, власноручно заміненою чекою безпеки двигуна.

Відповідно до постанови слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про визнання речовими доказами та їх долучення до матеріалів кримінального провадження від 20 листопада 2019 року двигун TOHATSU визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0001886 і поміщений для зберігання до кімнати зберігання речових доказів Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області (а.п.24).

21 листопада 2019 року слідчий СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області звернувся до слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області із клопотанням, в якому просив накласти арешт на бензиновий двигун для надувного човна TOHATSU, що був вилучений 20 листопада 2019 року під час проведення огляду місцевості, із його залишенням в розпорядженні органу досудового розслідування на час проведення досудового розслідування та в розпорядженні судового органу на час проведення судового розгляду справи.

Ухвалою слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Постановляючи ухвалу про відмову у накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що слідчий у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував доцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Так, передумовою для звернення слідчого з клопотанням про арешт майна слугувало проведення 20 листопада 2019 року огляду місцевості на узбіччі вул.Набережна навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено човен, обладнаний головним двигуном TOHATSU з серійним номером НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч.3 цієї ж статті слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Приписами ст.237 КПК України встановлено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Під іншим володінням особи розуміються, серед іншого, транспортний засіб.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 20 листопада 2019 року слідчий фактично провів огляд вищевказаного човна, який являється водним транспортним засобом,

без наявності в нього на те правових підстав, тобто ухвали слідчого судді, та в подальшому не звернувся до місцевого загального суду для легалізації вказаного огляду.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, на яку посилається орган досудового розслідування, а доводи апеляційної скарги прокурора, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Колегія суддів вважає правильним і посилання ухвали слідчого судді щодо відсутності обґрунтованого пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

За наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наданих суду матеріалів, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 січня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0001886 від 30 жовтня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3