Справа № 752/1265/19
Провадження № 1-кс/752/1084/19
У Х В А Л А

11.06.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 від 11.12.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0010677,
в с т а н о в и в:

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 від 11.12.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0010677 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
В обгрунтування скарги заявник зазначає, що 11.12.2018 р. слідчим Голосіївського УП Гу НП у м.Києві була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0010677 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Однак, заявник вважає зазначену постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки органом досудового розслідування не визначена вірна правова кваліфікація вчиненого правопорушення, не встановлені мотиви його вчинення, не вірно визначено статус заявника, висновки, викладені в постанові не ґрунтуються на доказах у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, заявник просив оскаржувану постанову скасувати, а кримінальне провадження повернути до органу досудового розслідування.

Заявник в судовому засіданні підтримав подану скаргу, посилаючись на незаконність постанови слідчого.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду скарги повідомлялись належним чином, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження № 0010677 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
11.12.2018 р. слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0010677 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303, частини 1 статті 304 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно положень статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
В силу положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За правилами частини 3 статті, пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчий при прийнятті оскаржуваного рішення посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено очевидців події, не встановлено наявність відеозапису місця вчинення правопорушення.
Резолютивна частина постанови не містить підстави закриття кримінального провадження.
В оскаржуваній постанові слідчий посилається лише на пояснення ОСОБА_6 , як учасника бійки, та потерпілого ОСОБА_4 .
На будь-які інші докази, або слідчі дії, які були здійснені в ході досудового розслідування щодо встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та перевірки обставин, викладених в заяві про вчинення злочину, слідчий не посилається.
Отже, в діях слідчого вбачається бездіяльність, яка виразилась у не вчиненні визначених законом необхідних слідчих дій для розкриття злочину.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не були вжиті передбачені кримінальним процесуальним законом заходи для з`ясування всіх фактичних обставин у даному кримінальному провадженні.
Крім того, закриваючи кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий не зазначає, яка складова складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України відсутня.
Враховуючи зазначені обставини, вважаю, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 від 11.12.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0010677, задовольнити.
Постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 від 11.12.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0010677 скасувати.
Кримінальне провадження № 0010677 повернути до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя