Справа № 213/28/2012
провадження 1-в/136/76/19
УХВАЛА
іменем України

"27" грудня 2019 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із клопотанням про зняття судимості, мотивуючи тим, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 19.03.2012 його, ОСОБА_4 , було засуджено за ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.07.2012 вищевказаний вирок змінено, а ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.286 КК україни до покарання у вигляді 3-х (років) позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до двох років.
03.06.2014 його було звільнено від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2014 році", згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 03.06.2014.
Ураховуючи те, що з дня звільнення від відбування покарання пройшло більше половини строку погашення судимості, передбаченого п. 9 ст. 89 КК України, а після звільнення з місць позбавлення волі він усвідомив свою поведінку та зробив належні висновки, довів своє виправлення, просить суд вирішити питання про зняття з нього судимості.
Суд, вислухавши засудженого, який клопотання підтримав, прокурора, який не заперечив щодо задоволення клопотання з підстав наведених у ньому, вивчивши та дослідивши матеріали, що додані до клопотання встановив, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 19.03.2012, ОСОБА_4 , було засуджено за ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.07.2012 вищевказаний вирок змінено, а ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді 3-х (років) позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до двох років.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 12.02.2014 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.04.2014 року зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру з 12.02.2014 року по 05.03.2014 року. Початок строку позбавлення волі: 10.01.2013 року. Початок строку обмеження волі: 05.03.2014 року. Кінець строку покарання: 20.12.2015 року.
ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить вирішити питання про зняття із нього судимості.
Порядок зняття судимості передбачено ст.91 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин у 2011 році, тобто до набрання чинності змін до ст. 91 КК України.

У відповідність до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тому з урахуванням положень ч. 2 ст.5 КК України і відповідно до принципу ретроактивності вказаний закон не має зворотної дії в часі, оскільки він погіршує становище засудженого у частині заборони зняття судимості після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) вказано, що відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально - правових наслідків діяння. Вжиті законодавцем словосполучення «інші кримінально-правові наслідки діяння», а також «поліпшення (чи погіршення) становища особи іншим чином» охоплюють собою всі інші кримінально-правові наслідки діяння, окрім злочинності й караності, та всі можливі аспекти впливу на кримінально-правове становище особи, в якому вона опиняється внаслідок вчинення нею злочину. «Іншими кримінально-правовими наслідками діяння» можуть визнаватися будь-які передбачені КК України примусові заходи кримінально-правового характеру, здатні змінити (поліпшити чи погіршити) кримінально-правове становище особи.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що до застосування підлягають норми ст.91 КК України до внесення змін Законом України «Про Національне антикорупційне бюро» від 14 жовтня 2014 року 1698-УІІ, відповідно до якої якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

Правилами ст.89 ч.1 п.9 КК України, передбачено, що особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Із довідки про звільнення (а.с.16) встановлено, що ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання згідно ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014, з часу його звільнення пройшло більше чотирьох років, тобто більше половини строку погашення судимості, передбаченого п. 9 ст. 89 Кримінального кодексу України для осіб, які скоїли особливо тяжкий злочин.

Як убачається із довідки - характеристики виданої виконавчим комітетом Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с.13), ОСОБА_4 проживає в с. Гопчиця разом з дружиною , сім`я має власний житловий будинок, працює місто Київ на фірмі TOB «ВК СЕРВІС УКРАНА», разом з дружиною виховав двох дітей. За час роботи на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, по своїм моральним та професійним якостям відповідає займаній посаді. Порушень громадського порядку за ним не спостерігалось. До адміністративної відповідальності не притягувався.
Згідно відомостей ТОВ "ВК Сервіс Бетононасоси" ОСОБА_4 , 1974 року народження, працює машиністом бетононасосної установки з 01.10.2019р. з виконанням обов`язків водія вантажного автотранспорта згідно наказу №10 від 30.09.2019р., форма працевлаштування основна. За період перебування на посаді зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності і знаходиться в межах його компетенції. В колективі користується повагою, дисциплінарних стягнень не було.
Згідно до ст.538 Кримінального процесуального кодексу України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.372, 538, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості, - задовольнити.

Зняти з ОСОБА_4 судимість за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 19.03.2012 , який було змінено ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.07.2012 за ч.2 ст.286 КК України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня її проголошення ухвали.

Суддя:ОСОБА_1