Справа № 438/1433/18
Номер провадження 1-кп/438/19/2020
В И Р О К
Іменем України

05 травня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000557 від 19 жовтня 2018 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислава Львівської області, яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта середня, не одруженої, не працює, кримінальне провадження про обвинувачення за вчинення кримінальних правопорушень закрито стосовно обвинуваченої на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
за участю сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_3 , відносно якої 22 серпня 2018 року Дрогобицькою місцевою прокуратурою Львівської області було скеровано у Бориславський міський суд Львівської області для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000421 від 28 липня 2018 року про обвинувачення останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, яке відповідно до ухвали Бориславського міського суду Львівської області від 16 листопада 2018 рокубуло закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, на шлях виправлення не стала, повторно вчинила інші злочини.
Так, 13 жовтня 2018 року приблизно 09 год 00 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, таємно викрала із серванту вітальної кімнати офіційний документ, а саме банківську карту банку КБ «Приватбанк»№ НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_6 .
Крім цього, 16 жовтня 2018 року близько 18 год. 22 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом зняття грошових коштів у банкоматі банку КБ «Приватбанк», розташованого по вул.В.Великого,27 у м.Бориславі, використавши попередньо викрадену банківську карту банку КБ «Приватбанк»№ НОМЕР_1 ,таємно, повторно, викрала грошові кошти в загальній сумі 1000 гривень, скориставшись пін-кодом який був зазначений на зворотній стороні банківської карти, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, 17 жовтня 2018 року близько 03 год. 54 хв. та 08год.06 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом зняття грошових коштів у банкоматі банку КБ «Приватбанк», розташованого по вул.В.Великого,27 у м.Бориславі, використавши попередньо викрадену банківську карту банку КБ «Приватбанк»№ НОМЕР_1 ,таємно, повторно, викрала грошові кошти в загальній сумі 400 гривень, скориставшись пін-кодом який був зазначений на зворотній стороні банківської карти, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, визнала повністю, розкаялася у скоєному та надала суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показала, що не пам`ятає точно дати та години вчиненні нею злочинів, проте визнає, що з метою особистого збагачення викрала у родича банківську картку «Приватбанку», після чого зняла з рахунку 1000 гривень, пізніше 400 гривень Зазначені кошти витратила на особисті потреби. Завдана злочином майнова шкода, нею не відшкодована. Банківську картку в обвинуваченої було викрадено. Просить суд суворо не карати, обрати покарання не пов`язане з реальним відбуття покарання.
Заслухавши показання обвинуваченої ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Суд знаходить винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, враховуючи покази обвинуваченої про визнання вини у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, доведеною повністю і вважає, що її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.1 ст.357 КК України, - як викрадення офіційного документу.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, а ч.1 ст.357 КК України до злочинів невеликої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є: активне сприяння розкриттю злочину.
Суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Зокрема, щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 у вчинених злочинах хоча і визнано обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, проте така обставина носить лише формальний характер. Каяття передбачає, крім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини, щирий осуд своєї поведінки, які мають втілюватися в намаганні компенсувати збитки, завдані таким злочином, та бажанні виправити наслідки такого злочину. Факт щирого каяття обвинуваченої у вчиненні злочину повинен знайти своє реальне відображення в певних діях обвинуваченої після вчинення злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує особу винної, раніш не судимої, має постійне місце проживання, не працює,наявність невідшкодованої шкоди заподіяної злочином, на обліку у лікаря нарколога та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції частини статей інкримінованих кримінальних правопорушень із застосуванням правил, визначених ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, зокрема тяжкість злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , а також беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченої без обмеження або позбавлення волі на певний строк, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбуття покарання у виді обмеження волі і тому до неї необхідно застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Борислава Львівської області винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити їй покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці;
за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1