Справа № 202/7968/19
Провадження № 1-кс/202/2140/2020
У Х В А Л А
Іменем України
17 березня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000970 від 27.11.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000970 від 27.11.2019 року.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000970 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.11.2019 року був накладений арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, білого кольору, котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.08.2007 року належить ПП «ЛОТОС», юридична адреса: м. Дніпро, вул. Вітчизняна, 24Б. Вказаним автомобілем користувався він, заявник, на підставі договору оренди №47/1 від 01.11.2019 року, укладений з ПП «ЛОТОС».

Як вбачається зі змісту ухвали про накладення арешту від 29.11.2019 року, накладаючи арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений з місця ДТП, слідчий суддя виходив з того, що вказаний транспортний засіб був матеріальним об`єктом, котрий міг зберегти на собі сліди або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюватимуться під час кримінального провадження за допомогою проведення судово - автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу. Крім того, дане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищено, перетворено, відчужено та є таким, що відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
Заявнику відомо, що органом досудового розслідування проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та проведено ряд судових авто-технічних експертиз, у яких досліджено зазначений автомобіль.
Враховуючи, що з моменту вилучення автомобіля сплинуло більше трьох місяців і у слідчого було достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих дій та дослідження автомобіля, на теперішній час відпала необхідність в арешті вказаного автомобіля.

У зв`язку з викладеним, заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.11.2019 року на автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кримінальному проваджені № 0000970 від 27.11.2019 року.
В судовому засіданні заявник підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000970 від 27.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2019 року був накладений арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.08.2007 року автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ПП «ЛОТОС».
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, котрі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за котрих жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Враховуючи, що з матеріалів кримінального провадження № 0000970 від 27.11.2019 року вбачається, що на сьогодні органом досудового розслідування проведено експертизу технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічну експертизу, в той же час транспортний засіб, на який накладено арешт, залишається речовим доказом у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому не завершено та рішення по суті не прийнято, слідчий суддя вважає, що відчуження або передання іншим особам автомобіля може негативно вплинути на кримінальне провадження, а тому клопотання ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2019 року на автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у частині заборони користування вказаним автомобілем.
Скасовуючи частково арешт, слідчий суддя виходить з того, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи: для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина (рішення Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії").
Разом з тим, з огляду на завершення проведення більшої частини судових експертиз у кримінальному провадженні, предметом дослідження яких є вилучений транспортний засіб, істотна причина для подальшого позбавлення власника або володільця автомобіля права користування ним відпала.
Таким чином, клопотання необхідно задовольнити частково, скасувавши арешт, накладений на автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у частині заборони користування ним. При цьому власник або володілець майна не позбавлений у подальшому заявити клопотання про скасування арешту транспортного засобу в цілому.
Керуючись ст.ст. 171, 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2019 року на автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.08.2007 року належить ПП «ЛОТОС», в частині заборони користування вказаним транспортним засобом, залишивши заборону його відчуження.
Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У задоволенні інших вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1