Справа № 190/419/20
Провадження №1-кс/190/49/20
УХВАЛА

17 квітня 2020 року м.П`ятихатки

Дніпропетровської області

Слідчий суддя

П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про арешт майна, -

встановив :

16.04.2020р. о 16г. 03хв. до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області поступило клопотання прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про арешт майна вилученого при огляді місця події 15.04.2020р., а саме автомобіля марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бензопили марки «GL4500M», пластикової каністри ємністю 5 літрів з рідиною близько 2 літрів, причепа автомобільного реєстраційний номер НОМЕР_2 зі спиляними стовбурами дерев.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 15.04.2020р., в 60 м. від 85 км. автошляху Київ Луганськ Звягінцево П`ятихатського району Дніпропетровської області, стрільцями воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , було виявлено та затримано автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом автомобільним реєстраційний номер НОМЕР_2 зі спиляними стовбурами дерев, бензопилою марки «GL4500M», пластиковою каністрою ємністю 5 літрів з рідиною близько 2 літрів, автомобілем управляв ОСОБА_7 .О.

16.04.2020р., СВ П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по вказаному факту внесено відомості до ЄРДР за № 0000247 за ч.1 ст.246 КК України

15.04.2020р. слідчим СВ П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області при проведені огляду вказаного автомобіля з причепом було вилучено автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом автомобільним реєстраційний номер НОМЕР_2 зі спиляними стовбурами дерев, бензопилою марки «GL4500M», пластиковою каністрою ємністю 5 літрів з рідиною близько 2 літрів, та 16.04.2020р. вилучене мано визнано речовими доказами по справі.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Посилання прокурора на можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вищезазначеного майна не обґрунтовані та не підтверджені ніякими процесуальними документами, не визначено об`єм та вид спиляного вилучено дерева на яке прохається накласти арешт та його власника, не встановлено власника причепа, бензопили, чи їх користувача, або третьої особи яка має право на розпорядження вказаним майном, не надані докази в підтвердження права власності на вказане майно, не встановлено наявність істотної шкоди що позбавляє можливості пересвідчитися в наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.
Викладене свідчить, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 171,172 КПК України, слідчий суддя , -

ухвалив:

Клопотання прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків, встановив строк для усунення виявлених недоліків в сімдесят дві години.

Слідчий суддя