Справа № 215/92/20
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
особи, стосовно якої
вирішується питання про
застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Кривому Розі клопотання по кримінальному провадженню, внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.09.2019 р. за № 0001448 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 року приблизно о 08:00 годині, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився в будинку № по вул. Шадринська в Тернівському районі м. Кривого Рогу, разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла біля входу до вказаного будинку та тримала у руках свій мобільний телефон марки «Nomi i246 Red». В цей момент та у вказаному місці у ОСОБА_9 виник раптовий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме зазначеного вище мобільного телефону, який належить потерпілій ОСОБА_4 .
В цей же день та у вказаному місці, приблизно о 08:30 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, з метою відкритого протиправного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілої з переду та застосовуючи власну фізичну силу, наніс потерпілій ОСОБА_4 , один удар кулаком правої руки в область обличчя, чим спричинив забій м`яких тканин верхньої губи, та один удар правою ногою в область лівої голені чим спричинив поверхневу садну, та таким чином подавивши волю потерпілої до супротиву, діючи на досягнення єдиного злочинного наслідку ОСОБА_5 , схопив зазначений вище мобільний телефон, який тримала в руках потерпіла, який раніше визначив для себе об`єктом посягання, відкрито заволодівши майном потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не реагуючи на зауваження потерпілої повернути належне їй майно, вибіг з будинку № по АДРЕСА_3 та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав матеріальні збитки ОСОБА_4 , відповідно вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 30.09.2019 № 34/12.1/786, складає 306,67 гривень. Та спричинив відповідно до висновку судово медичної експертизи №1478 тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої садни лівої голені, за своїм характером виявлених ушкоджень відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.16 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В ході досудового розслідування було встановлено, що згідно з висновком комісійної судово-психіатричної експертизи № 196 від 16.10.2019 р. під час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, останній страждав та страждає хронічним психічним захворюванням - шизофренія, параноїдна форма і за своїм психічним станом не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, Заперечує обставини скоєного грабежу, вказує, що забрав телефон з кишені фартуху ОСОБА_4 , але ударів потерпілій не завдавав. Телефон хотів повернути, але потерпіла викликала поліцію і він став тікати.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання і просить його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 , пояснила, що підозрюваний ОСОБА_5 вирвав в неї з рук мобільний телефон, а коли вона висловила зауваження з цього приводу, завдав їй удар кулаком у обличчя та ногою по нозі і скрився. Вона викликала поліцію, та бачила, як ОСОБА_5 тікав від поліції та викинув телефон в районі вул.Нізамі.
Перевіривши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними, внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи, за рішенням суду, можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно п.1 ч.1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження, щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Згідно ч.3,4 ст.503 КПК України, кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше криимінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Судом були вислухані пояснення потерпілої, досліджені матеріали додані до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру: протокол огляду місця події та предмету від 12.09.2019 р., а. с.14-20 в ході якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_4 поряд з ОСОБА_5 в районі вулиць Нізамі та І.Ганді, які розташовані поряд з місцем проживання ОСОБА_5 та потерпілої.

Протокол слідчого експерименту за участю потерпілої, в ході якого ОСОБА_4 показала на манекені механізм нанесення їй ударів підозрюваним а.с.28-29.

Довідка та висновок судово-медичної експертизи а.с.30, 44-45 по яким 13.09.2019 р. на наступний день після грабежу, потерпіла ОСОБА_4 звернулася до лікарняного закладу, та в неї були виявлені забій м`яких тканин обличчя, та садна лівої голені. Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета, та по давності відповідають 12.09.2019 р., залученими речові докази, досліджені інші докази.

Досліджено висновок комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 196 від 16.10.2019 р. згідно якого під час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, останній страждав та страждає хронічним психічним захворюванням - шизофренія, параноїдна форма і за своїм психічним станом не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними а.с.106-109. За своїм психічним станом на теперішній час потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Так, на підставі досліджених судом доказів, та на підставі дослідженого висновку судово-психіатричної експертизи, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст.186 ч.2 КК України в стані неосудності, оскільки не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; тому суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не обирався, цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо стягнення процесуальних витрат з особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, розгляду не підлягає відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 503, 512, 513, 516, 392, 395 КПК України, на підставі ст. ст. 19, 93, 94, 96-1 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання по кримінальному провадженню, внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.09.2019 р. за № 0001448 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, а саме до Комунального закладу «Гейківська Психіатрична лікарня» ДОР», вул. Октябрська, 31 А, с. Гейківка, Криворізький район, Дніпропетровська область.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 628,04 грн. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: