ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/278/20 Справа № 204/8173/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богдано-Вербки, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, засудженого:
- вироком Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою задоволено подання Дніпровської установи виконання покарань № 4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України щодо засудженого ОСОБА_6 .
Постановлено звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково на невідбутий строк - 11 місяців 11 днів.
Рішення суду обґрунтовано тим, що той відбув більше 2/3 частини призначеного покарання, характеризується позитивно, має 3 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, працевлаштований в ВСП Шахтоуправління Петроштравенське машиністом підземних установок дільниці шахтного транспорту № 3, вину свою у скоєному злочині усвідомив, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, має гарантоване місце проживання. Тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 довів своє виправлення та може бути звільнений від покарання умовно-достроково.

Прокурор не погодився з даним рішення суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Посилається на те, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення.
Вказує, що судом не було приділено належної уваги характеристиці, наданої Дніпровською установою виконання покарань № 4, згідно якої засуджений працював в установі різноробочим, а проведення ремонтних робіт, за які він має 3 заохочення і так входять до його функціональних обов`язків. Належне виконання роботи, за яку виплачується заробітна плата не свідчить про виправлення засудженого.
Вважає, що суд не врахував ставлення ОСОБА_6 до вчинення злочину, оскільки в судовому засіданні не визнав умисність своїх злочинних дій, хоча вину визнав у повному обсязі, що свідчить про відсутність каяття.
Засуджений ОСОБА_6 подав до суду заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить ухвалу залишити без зміни, а вимоги прокурора без задоволення.
Стіверджує, що повністю визнав вину, щиро розкаявся, став на шлях виправлення, працевлаштований, має 3 заохочення, стягнень не має.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити.
Засуджений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора. Вважали ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Із роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", видно, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.
Так, вироком Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада2017 року ОСОБА_6 засуджено до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28 березня 2017 року по 01 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 13 березня 2018 року.
Кінець строку відбування покарання 05 листопада 2020 року.
За час перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався позитивно, режим утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 21 березня 2018 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги Дніпровської установи виконання покарань № 4. За період відбування покарання характеризується позитивно, дисциплінарні стягнення на застосовувалися.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації.
Працевлаштований підсобним робітником. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має заохочення.
Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання роботи з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативною
Приймає участь у реалізації програм диференційного виховного впливу.
Вину у скоєному злочині усвідомив.
Згідно вироку майнового позову не має.
Згідно висновку комісії установи від 13 листопада 2019 року засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення.
Враховуючи дані про особу засудженого його поведінку під час відбування покарання, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці, розумінням щодо скоєного довів своє виправлення.
Доводи прокурора про те, що засуджений не визнав свою вину у вчиненому злочині не відповідають дійсності.
Як вбачається з вироку, судом було визнано обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 його щире каяття.
Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні його апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4