Провадження № 11-кп/4820/67/20
Справа № 686/2327/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №000745, №000301, №004769, 10005318, №0000222 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 липня 2019 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 липня 2019 року,
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, працює слюсарем в ТОВ «Дювельсдорф Україна», раніше судимий:
- 17 травня 2001 року Хмельницьким міським судом за ч.2 ст.222 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України 1960 року з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік, штраф 170 грн.;
- 03 червня 2002 року тим же судом за ч.3 ст.185, ч.1ст.309 ст.ст.70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09 липня 2005 року по відбуттю покарання;
- 11 грудня 2006 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- 16 квітня 2014 року Деражнянським районним судом, з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений з-під варти із зали суду на підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 01.10.2014 р. згідно зі ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
визнаний винуватим з призначенням покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі,
-за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки від 10.09.2018 року) на 4 (чотири) роки позбавлення волі,
-за ч.2 ст.307 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України (за епізодами крадіжок від 07.11.2014 р., 02.07.2018 р., 06.09.2018 р.) та виправдано через недоведення, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області, житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з вищою освітою, розлучений, не працює, пенсіонер, раніше судимий:
- 01 липня 1999 року Хмельницьким міським судом за ст.ст.176-5, 189-2, 182 ч.1, 194 ч.1, 42 КК України 1960 року на 1 рік 23 дня позбавлення волі;
- 30 листопада 1999 року Хмельницьким районним судом за ст.ст.82 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України 1960 року на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13 листопада 2002 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 10 днів;
- 22 грудня 2005 року Ізяславським районним судом за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 31 грудня 2007 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 21 день;
- 16 квітня 2014 року Деражнянським районним судом Хмельницької області, з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2014 року за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі,
визнаний винуватим за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки від 10.09.2018 р.) з призначенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст.71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деражнянського районного суду від 16 квітня 2014 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2014 року і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України (за епізодами крадіжок від 07.11.2014 р., 29.03.2018 р., 02.07.2018 р., 06.09.2018 р.) та виправдано через недоведення, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_3 , громадянин України, з вищою освітою, неодружений, не працює, не має судимостей;
визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки від 10.09.2018 р.) з призначенням покаранням у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_10 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України (за епізодами крадіжок від 02.07.2018 р., 06.09.2018 р.) та виправдано через недоведення, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишено попередній: ОСОБА_9 тримання під вартою., ОСОБА_10 особисте зобов`язання.
Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
Зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття основного покарання у виді позбавлення волі час його попереднього ув`язнення з 07.11.2014 р. до 19.01.2016 р. включно та з 03.10.2018 р. до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_8 у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 07.11.2014 р. до 14.11.2014 р. включно, з 26.11.2014 р. по 19.01.2016 р. включно, з 30.03.2018 р. по 04.04.2018 р. включно та з 10.09.2018 р. до 24.07.2019 р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає 4 роки 1 місяць 16 днів.
Визнано ОСОБА_8 таким, що повністю відбув призначене йому покарання та звільнено його з-під варти в залі суду негайно.
У задоволенні цивільного позову Фермерського господарства «Агроніка» до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, відмовлено.
Заставу в розмірі 44 050 (сорок чотири тисячі п`ятдесят) грн, яка внесена на рахунок № 6581 територіального управління ДСА України в Хмельницькій області 03.04.2018 р. ОСОБА_14 у кримінальній справі № 686/6571/18 (квитанція № 0.0..1 від 03.04.2018 р.) ухвалено повернути останній.
Судом вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
За вироком суду, ОСОБА_9 близько 17-ї год 10 липня 2017 року, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, зайшов до однієї з кімнат та скористався тим, що ОСОБА_15 спить, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Nomi і 184» вартістю 355 грн 50 коп, з картою пам`яті марки «SP» формату micro sd об`ємом 8 Gb вартістю 120 грн, чим завдав ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 475 грн 50 коп.
Крім того, ОСОБА_9 , порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів і психотропних речовин в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст.7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з метою незаконного збуту невстановленій слідством особі, умисно, незаконно 17 серпня 2016 року близько 12-ї год 00 хв біля магазину «Економ» по вул. Проспект Миру, 80 у м. Хмельницькому придбав макову соломку, в післяобідній час в дендропарку «Поділля» в хащах неподалік вул. Селекційної шляхом виварювання виготовив 0,0168 г особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, який почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.
18 серпня 2016 року близько 12-ї год 20 хв, перебуваючи біля платформи №11 на території автостанції №1 по вул. Вінницьке шосе, 23 в м. Хмельницькому, придбав 0,0624 г особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, який розпочав умисно, незаконно зберігати при собі, а в подальшому за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту невстановленій слідством особі.
Того ж дня, 18 серпня 2016 року близько 14-ї год 20 хв ОСОБА_9 біля центрального входу автостанції № 1 по вул. Вінницьке шосе, 23 в м. Хмельницькому, очікуючи пакунок від невстановленої особи чоловічої статі, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, та, будучи обізнаним про вміст прихованої у ньому психотропної речовини, отримав від водія рейсового автобуса сполученням «Київ Хмельницький», який не був обізнаним про вміст передачі, пакунок із спортивною курткою, в кишені якої містився згорток з синтетичного матеріалу із порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,09 г, тобто умисно, незаконно, з метою збуту придбав вказану психотропну речовину, та умисно, незаконно зберігав при собі та в подальшому за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту невстановленій слідством особі.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 в період часу з 14 год 20 хв 18 серпня 2016 року по 14 год 25 хв 19 серпня 2016 року, за місцем свого проживання з метою приховування умисно, незаконно, з метою збуту, помістив виготовлений ним фрагмент марлевого бинта, просякнутий особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою 0,0168 г під внутрішню підкладку лівого рукава спортивної кофти та умисно, незаконно придбаний ним поліетиленовий згорток із психотропною речовиною амфетаміном, масою 0,09 г, в частину презерватива, який у свою чергу помістив в середину тюбика із зубною пастою «Colgate», які разом із придбаними ним парою чоловічих черевиків з прихованим у них особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою 0,0624 г, помістив в два поліетиленових пакети до інших предметів одягу, особистої гігієни, цигарок та продуктів харчування та умисно, незаконно зберігав при собі з метою збуту невстановленій слідством особі та які 19 серпня 2016 року близько 14 год 25 хв близько 14 год 30 хв у дворі будинку АДРЕСА_5 були виявлені та вилучені працівниками поліції.
Також ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 близько 24-ї год 10 вересня 2018 року, діючи за попередньою змовою між собою, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, перші двоє ще й повторно, через вікно проникли до приміщення для утримання свиней на території ферми ФГ «Агроніка» по АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали двох свиней вагою 107,5 кг та 112,5 кг відповідно, загальною масою 220 кг, вартістю по 5 000 грн кожна, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_16 майнової шкоди на загальну суму 10 000 грн.
Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачувались в тому, що вони близько 04 год 30 хв 07 листопада 2014 року за попередньою змовою між собою, з метою вчинення крадіжки свиней приїхали на автомобілі марки «ИЖ 2715», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 до території належної ОСОБА_17 свиноферми, що розташована в АДРЕСА_7 , за допомогою металевого ножового полотна розрізали металеві грати на вікні та проникли всередину приміщення, звідки викрали одну свиню породи «Українська біла» вагою 135 кг, вартістю 25 грн за 1 кг на загальну суму 3 375 грн., та одну свиню породи «Петрен» вагою 175 кг, вартістю 25 грн за 1 кг, на загальну суму 4 375 грн. У подальшому автомобілем відвезли викрадених свиней до лісосмуги, що розташована за межами с. Розсоша Хмельницького району на території Розсошанської сільської ради, де сховали їх, прив`язавши до дерева з метою подальшої реалізації на свою користь.
Після цього ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, повернулись до приміщення згаданого свинарника, звідки аналогічним чином таємно викради ще дві свині породи «Українська біла» вагою по 180 кг. кожна, вартістю 25 грн за 1 кг. на загальну суму 9 000 грн.
Усього в результаті крадіжки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдали потерпілому ОСОБА_17 майнової шкоди на загальну суму 16 750 грн.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він 29 березня 2018 року близько 22 год, перебуваючи неподалік будинку № 16 по вул. Курчатова в м. Хмельницькому, за попередньою змовою із ОСОБА_18 , кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення свиней, на належному ОСОБА_8 автомобілі марки «YZH 27150», д.н.з. НОМЕР_2 , приїхали до свиноферми в с. Данюки Хмельницького району, яка належить ТОВ «СГП «Агропромтехніка», через незамкнені ворота проникли на її територію та 30 березня 2018 року близько 03-ї год 00 хв шляхом пошкодження вікна проникли всередину ангару та повторно, умисно, з корисливих мотивів, викрали трьох свиней вагою 140 кг вартістю 6 930 грн, 147 кг вартістю 7 276 грн 50 коп та 161 кг вартістю 7 969 грн 50 коп відповідно, всього загальною вартістю 22 176 грн, чим завдали вказаному товариству майнової шкоди на загальну суму 22 176 грн.
Крім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачувалися в тому, що вони діючи за попередньою змовою між собою умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів проникли та викрали:
-02.07.2018 р. близько 24-ї год з приміщення тваринницької ферми ТОВ «Екотера» по вул. Першотравнева, 37а у с. Марківці Красилівського району, чотирьох овець вагою по 40 кг кожна, вартістю по 1 400 грн за одну вівцю, тим самим завдавши ТОВ «Екотера» майнової шкоди на загальну суму 5 600 грн.;
-06.09.2018 р. близько 24-ї год з приміщення ферми ФГ «Агроніка» по вул. Заріччя, 1 у с. Баглайки Красилівського району п`ятьох свиней вагою по 117 кг кожна, загальною масою 585 кг, вартістю 5 103 грн. за одну свиню, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_16 майнової шкоди на загальну суму 25 515 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати та ухвалити новий, яким визнати винуватими ОСОБА_9 за ч.2 ст.307, ч.2, 3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання на підставі ст.71 КК України у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі.
Посилався на істотне порушення вимог кримінального процессуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність фактичним обставинам справи висновків суду про недоведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину 29 березня 2018 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочину 07 листопада 2014 року, та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особі обвинувачених.
Уважав, що призначене ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.185 КК України нижче від середньої межі санкції цієї статті є занадто м`яким та не відповідає тяжкості вчинених ними злочинів .
Стверджував, що вина ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки за попередньою змовою і ОСОБА_18 29 березня 2018 року доведена поза розумним сумнівом та підтверджується показаннями представника потерпілого ОСОБА_19 , протоколом прийняття заяви ОСОБА_20 , протоколом огляду місця події та огляду виявлених свиней, висновком трасологічної експертизи №4.1-0352:18, протоколами тимчасового доступу до документів інформації про телефонні з`єднання, постановами про визнання речовими доказами оптичних дисків із роздруківками телефонних з`єднань, протоколами про проведення негласних слідчих дій.
Зазначав, що судом не надано належної оцінки показанням ОСОБА_8 про його необізнанність щодо умислу ОСОБА_18 на викрадення свиней з огляду на малоймовірність вчинення цивільно-правової угоди з купівлі свиней вночі, надання обвинуваченим своїх чобіт ОСОБА_18 та перевезення автомобілем свиней, а також вчинення ОСОБА_8 злочинів за аналогічних обставин. Не надано судом оцінки і показанням свідка ОСОБА_18 про вчинення ним крадіжки свиней особисто, який не заперечував, що раніше давав суду неправдиві показання.
Апелянт стверджував, що аналогічні порушення суд допустив виправдовуючи ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за епізодом 07 листопада 2014 року.
У зв`язку з викладеним прокурор просив дослідити протоколи огляду місця події та згаданий вище висновок трасологічної експертизи, а також відомості, що характеризуєть ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 уважав її доводи безпідставними та просив залишити без задоволення.
Захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 також просив залишити вирок суду без змін, зазначивши, що докази, якими прокурор обґрунтовує доведеність вини обвинуваченого по епізоду 07 листопада 2014 року є недопустимими, що встановлено ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19 січня 2016 року, а самих лише показань ОСОБА_18 недостатньо для ухвалення обвинувального вироку по епізоду 29 березня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_10 також просив вирок суду залишити без змін, звертаючи увагу суду на те, що Хмельницька місцева прокуратура не підтримувала обвинувачення щодо нього, відтак не мала права подавати апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів, викладених у апеляційній скарзі та запереченнях на неї; прокурора на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів про скасування вироку суду щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; заперечення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та відповідно їх захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (епізод 10 вересня 1918 року), ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України (епізод 10 вересня 1918 року), правильність кваліфікації їх дій за викладених у вироку обставин, як і висновок про недоведеність вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України (епізоди 02 серпня та 06 вересня 2018 року) в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються.

Вирок суду щодо ОСОБА_10 не оскаржувався.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Крім того, Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення вини поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Визнаючи недоведеним обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_17 07 листопада 2014 року та ОСОБА_8 крадіжки майна ТОВ «СГП «Агропромтехніка» 29 березня 2018 року, місцевий суд виходив з того, що таке обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом та не підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, досліджених в судовому засіданні.
Такий висновок суду, на переконання колегії суддів, є обґрунтованим.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили свою причетність до вчинення крадіжки 07 листопада 2014 року.
Протокол прийняття заяви потерпілого ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення та його показання в суді, протокол огляду місця події від 07.11.2014 р., довідка СТОВ «Шумовецьке» та повідомлення ПП ОСОБА_21 щодо вартості одного кілограма живої ваги свинини, зокрема, породи «українська біла» та «петрен», а також постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів, вилучених під час огляду місця події ножового полотна та частини металевих грат, протокол огляду місця події від 07.11.2014 р. частини поля та лісосмуги за межами населеного пункту с. Розсоша на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району, де працівниками поліції виявлено дві свині, слід протектора шин автомобіля, два тканинних пояси та пластмасове відро підтверджують факт (подію) крадіжки у вищевказаному місці та час, однак не вказують на вчинення її саме обвинуваченими.
Відомості протоколу огляду місця події ділянки дороги Львів-Кіровоград-Знам`янка, де працівниками поліції виявлено автомобіль «Москвич» («ИЖ 2715»), д.н.з. НОМЕР_3 , в салоні якого знаходилися обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в багажнику дві свині, металеве відро, мотузка та металевий предмет дугоподібної форми, також не свідчать про вчинення цієї крадіжки обвинуваченими.
Згідно висновку судової трасологічної експертизи № 77-Тр від 14.11.2014 р., вилучений під час огляду місця події слід протектора шини автомобіля залишений не шинами автомобіля «ИЖ 2715», д.н.з. НОМЕР_3 .
Виявлені на поверхнях вилученого під час огляду місця події пластикового відра фрагменти папілярних ліній руки згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи № 121 від 24.11.2014 р., непридатні для ідентифікації особи, яка їх залишила.
Надані стороною обвинувачення інші докази, зокрема, протоколи огляду вилучених під час затримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 мобільних телефонів «НОКІА С1-02» та «НОКІА Х2» , тимчасового доступу до речей і документів від 04.12.2014 р., протоколи про здійснення негласної слідчої (розшукової) дії №№ 1253т, 1254т від 11 листопада 2014 року за місцем перебування обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в приміщенні ІТТ м. Хмельницького; огляду вилученого під час затримання взуття обвинувачених та постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів також не свідчать про безпосередню участь ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні цієї крадіжки.
Протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 11 листопада 2014 року спостереження за ОСОБА_8 , дозвіл на яку надавався на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Хмельницької області від 06.10.2014 р., суд визнав недопустимим доказом, оскільки за повідомленням апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2015 року такий дозвіл надавався на проведення негласних слідчих дій щодо ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні і клопотання про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих дій у цьому кримінальному провадженні відповідно до ст.257 КПК України від прокуратури не надходило.
Крім того, Вищий спеціалізований суду України в ухвалі від 30 червня 2016 року, якою скасовано попередній обвинувальний вирок суду щодо обвинувачених по цьому епізоду, погодився з апеляційним судом, яким зазначений протокол про проведення слідчої (розшукової) дії визнано неналежним доказом.
Свою причетність до вчинення крадіжки майна ТОВ «СГП «Агропромтехніка» 29 березня 2018 року обвинувачений ОСОБА_8 також заперечував у судовому засіданні. Наполягав, що саме на прохання ОСОБА_18 підвозив останнього в с. Данюки Хмельницького району Хмельницької області, де останній кудись відлучався, при цьому брав його взуття, через деякий час привів три свині, запевнив у їх законному придбанні та вмовив перевезти в м. Хмельницький.
Свідок ОСОБА_18 в суді підтвердив, що крадіжку трьох свиней він вчинив самостійно. Відтак, його першочергові показання про причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення крадіжки судом обґрунтовано не взято до уваги з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів.
Тому не заслуговують на увагу твердження прокурора про те, що свідок ОСОБА_18 дискредитував себе тим, що сам визнав надання ним раніше неправдивих показань.

За відсутності інших вагомих доказів співучасті ОСОБА_18 та ОСОБА_8 , є непереконливими доводи апеляційної скарги про неправильну оцінку судом показань ОСОБА_8 , який, будучи раніше неодноразово судимим за викрадення свиней у такий спосіб у нічний час, не міг не знати, що цивільно-правові угоди вночі не укладаються, що достовірно свідчить про його пособництво у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке полягало у наданні своїх чобіт та перевезення автомобілем викрадених свиней.

Такі непослідовні, на думку прокурора, показання свідка ОСОБА_18 та обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність останнього до вчинення крадіжки, не були спростовані дослідженими доказами.

Водночас місцевий суд належно обґрунтував свої висновки, з якими погоджується апеляційний суд, наступним.

Зокрема, протоколи прийняття заяв ОСОБА_20 ветеринарного фельдшера ТОВ «СГП «Агропромтехніка» та директора ТОВ «СГП «Агропромтехніка» від 30.03.2018 р. про вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду місця події від 30.03.2018 р приміщення свинарника ТОВ «СГП «Агропромтехніка», повідомлення ТОВ «М`ясопереробний комплекс Поділля» щодо вартості 1 кг живої ваги свинини підтверджують лише факт (подію) крадіжки у вищевказаному місці та часі й вартість викраденого.
Згідно висновку судової трасологічної експертизи № 4.1-0352:18 від 10.05.2018 р., вилучений під час огляду місця події слід низу підошви залишений взуттям, аналогічних за розмірними характеристиками елементів та малюнком підметкової частини підошви взуття на праву ногу, вилученого у ОСОБА_8 , однак встановити чи залишений він саме наданим на дослідження взуттям ОСОБА_8 , не виявилось можливим.
Відтак, відомості протоколу огляду місця події від 30.03.2018 р. відрізку дороги М-12 Стрий-Кропивницький-Знам`янка 245 км 300 м, де виявлено автомобіль марки «YZH», д.н.з. НОМЕР_2 , з трьома свинями в багажнику; протоколи огляду виявлених трьох свиней, з огляду на зазначений вище висновок трасологічної експертизи також не свідчать про безпосередню участь ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки.

Позаяк відомості протоколів огляду предмета від 30.03.2018 р., тимчасового доступу до документів (інформації) про телефонні з`єднання, постанови про визнання речовими доказами оптичних дисків із роздруківками телефонних з`єднань, про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій № 211т. від 18.04.2018 р. зняття інформації із транспортних телекомунікаційних мереж, огляду предмету компакт-диску із зафіксованими телефонними розмовами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , узагальнений зміст яких зводиться до пошуку житла та роботи для ОСОБА_18 , також жодним чином не підтверджують готування ОСОБА_8 до вчинення крадіжки.
Твердження апеляційної скарги прокурора, що ініціатором розмов «попрацювати вночі» був саме ОСОБА_22 , а отже зазначені докази в сукупності з іншими, на його думку, свідчать про співучасть ОСОБА_8 у вчиненні цієї крадіжки, є непереконливими з огляду на відсутність таких доказів, які б прямо вказували на таку співучасть.
Ураховуючи послідовні заперечення обвинувачених щодо їх причетності до крадіжок 07 листопада 2014 року та 29 березня 2018 року, відсутність належних і допустимих доказів їх вини поза розумним сумнівом, з огляду на вимоги ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, місцевий суд дійшов переконливого висновку по недоведеність їх участі у вчиненні цих крадіжок та необхідність їх виправдання на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б істотно вплинули на правильність прийнятого рішення у провадженні, не виявлено.
За наведених обставин наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи на обґрунтування вини ОСОБА_9 і ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки 07 листопада 2014 року, а останнього ще й 29 березня 2018 року, є безпідставними, а тому вона не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 липня 2019 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді: