ЄУН № 337/4383/19
Провадження № 1-кп/337/113/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19 липня 2019 року приблизно о 21:45 годині водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Шкода Суперб» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Героїв 93-ї бригади, рухаючись з боку вул. Воронезької в напрямку вул. Василя Сергієнка в м. Запоріжжі.
В цей же час мотоцикліст ОСОБА_5 , керуючи мотоциклом «Хонда СВ 500» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вул. Героїв 93 бригади у зустрічному для автомобілю «Шкода» напрямку.
Під час руху в районі будинку №27, водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», а також в порушення вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «... Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортнім засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам…», не переконався в безпеці своїх дій, дорогу зустрічному транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_5 не надав, а змінив напрямок свого руху ліворуч, виконуючи лівий поворот у дворовий проїзд.
Надалі відбулось зіткнення задньої правої частини автомобілю під керуванням водія ОСОБА_4 та передньої частини мотоциклу під керуванням ОСОБА_5 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди мотоцикліст ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №716 від 18.09.2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: Закритого перелому середньої та основної фаланг 4-го пальця правої кисті (за даними рентгенологічного дослідження), що самі за собою кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; Саден ділянок правого гомілковостопного суглоба, в ділянках правої кисті; саден в ділянках обох ліктьових суглобів, правої поперекової ділянки, гематоми в ділянці правого плеча (за даними медичної документації), що самі за собою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_4 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №9-546 від 23.09.2019 року, вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення ОСОБА_4 , і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Будучи допитаним в ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування, відмовився.

Потерпілий в судовому засіданні також підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та просив не досліджувати інші докази щодо фактичних обставин справи. Поданий ним цивільний позов просив залишити без розгляду.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою прокурора, потерпілого, представника потерпілого і обвинуваченого судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно доведеності вини ОСОБА_4 та кваліфікації його дій, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

За встановлених обставин, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Також відповідно до ст. 62 Конституції України, не зважаючи на те, що згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №9-546 від 23.09.2019 року дії водія ОСОБА_5 не відповідали положенням п.12.3 ПДР України та з технічної точки зору також знаходились в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, його провина не підтверджена ні постановою у справі про адміністративне правопорушення, ні вироком суду і не є предметом даного судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; дані, які характеризують обвинуваченого: раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку в КУ «ОКНД» чи КУ «ОКПЛ» не перебував, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 і ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює неофіційно. Також суд приймає до уваги швидкість, з якою згідно висновку експерта №9-546 рухався потерпілий ОСОБА_5 , та його позицію, щодо призначення максимально суворого покарання. Обставина, яка пом`якшує покарання, щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, встановлено не було.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, та не несе високої суспільної небезпеки; наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд погоджується з позицією прокурора, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе при застосуванні до ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі на строк, в межах санкції інкримінованої статті. З урахуванням наявності на утриманні обвинуваченого 2 неповнолітніх дітей та його неофіційного працевлаштування, задля забезпечення можливості утримувати сім`ю, суд вважає за необхідне не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами.
При цьому, з урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, із встановленням мінімальної тривалості іспитового строку, що буде справедливим і достатнім для виправлення особи і попередження вчинення нових злочинів. Також, окрім передбачених ч.1 ст. 76 КК України обов`язків, суд вважає за доцільне додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 згідно поданої ним заяви відповідно до п)5 ч.1 ст. 257 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався. Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України. Питання про розподіл процесуальних витрат у справі не ініційовано.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду, роз`яснивши що він має право звернутися до суду з тим самим позовом повторно.
Речові докази:

автомобіль «Шкода Суперб» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькії області (м. Запоріжжя, пров.Кузнєчний, 11) повернути власнику ОСОБА_4

мотоциклом «Хонда СВ 500» реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений в Запорізькій апеляційний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1