Справа № 621/839/20
Пр. № 1-кп/621/165/20
ВИРОК
Іменем України
06 травня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000207 від 08.03.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцьк Волинської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, офіційно не працює, не одружений, освіта середньо-спеціальна, раніше не судимий,

обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин проти охоронюваних кримінальним законом суспільних відносин власності за таких обставин.

06.03.2020 близько 15:00 години ОСОБА_4 перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , де в обвинуваченого виник умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , 06.03.2020 близько 15:00 години, перебуваючи у приміщенні квартири за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув та його злочинні дії ніким помічені не будуть, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон ТМ «НТС Desire X sw 0030», бувший у використанні, вартістю 325,71 гривень, мобільний телефон ТМ «Хіаоmі Redmi 7А Gem Blue», бувший у використанні, вартістю 1537,80 гривень; чохол до мобільного телефону TМ «НTС Desire X sw 0030», вартістю 50 гривень; чохол до мобільного телефону ТМ «Хіаоmі Redmi 7А Gem Blue», вартістю 97,80 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду па загальну суму 2011,31 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), визнав повністю, обставини скоєння кримінального правопорушення навів аналогічні викладеним в установочній частині вироку та в обвинувальному акті, та зазначив, що 06.03.2020 йому зателефонував ОСОБА_5 та запросив до себе в гості, обвинувачений прийшов до потерпілого за вказаною вище адресою, вони дивились телевізор та потерпілий заснув, тоді обвинувачений вирішив вкрасти зазначені вище мобільні телефоні із чохлами, один з яких хотів залишити собі, один продати, але ввечері, коли обвинувачений дізнався, що потерпілий повідомив поліцію про крадіжку телефонів та чохлів, вирішив все повернути потерпілому, матір обвинуваченого того ж дня повернула потерпілому викрадені телефони та чохли. Обвинувачений зазначив, що йому соромно за вчинений злочин, пізніше він попросив вибачення у потерпілого, перед судом розкаявся та висловив готовність понести покарання.

Крім того, обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи та обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, переконавшись, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, проти чого учасники судового провадження прокурор, обвинувачений не заперечували.

06.05.2020 потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав заяву, за змістом якої просить провести судове засідання без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, що, враховуючи положення ст.325 КПК України та думку прокурора і обвинуваченого, не перешкоджає проведенню судового розгляду без потерпілого.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжки), такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, в тому числі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, дітей не має, проживає з батьками, за місцем проживання характеризується посередньо, зі слів обвинуваченого працює не офіційно.

На підставі викладеного, враховуючи повне визнання своєї вини, відсутність обставин, що істотно підвищують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та особу обвинуваченого, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись статтями 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 300 гривень (триста гривень), перерахувавши їх на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000207 від 08.03.2020, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити йому ж.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на вирок в іншій частині може бути подана до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1