Номер провадження 1-кп/243/442/2020
Номер справи 243/1023/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» лютого 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000114 від 14 січня 2020 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 04 лютого 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальної освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19 травня 1999 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 206 ч. 2 КК України, ст. 46-1 КК України з відстрочкою вироку на 2 роки;

- 05 жовтня 2000 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 141, ст. 17 ч. 2 ст. 140, ст.ст. 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з конфіскацією майна. Звільнений 03 січня 2002 року на підставі Ухвали Торецького міського суду Донецької області від 26 грудня 2001 року умовно-достроково на невідбутий строк два роки і шість місяців;

- 29 квітня 2004 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 286 ч. 2, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі шість років і шість місяців з конфіскацією майна. Звільнений 11 квітня 2008 року на підставі Постанови Кіровського районного суду м. Донецька від 03 квітня 2008 року на невідбутий строк два роки один місяць двадцять чотири дні, з заміною покарання на виправні роботи на строк два роки з утриманням 20 відсотків доходу на користь держави;

- 12 лютого 2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 15 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Звільнений 10 вересня 2009 року на підставі Постанови Селидівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2012 року умовно-достроково на невідбутий строк один рік два місяці дев`ятнадцять днів;

- 17 березня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців. Звільнений 29 березня 2019 року на підставі Ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2019 року умовно-достроково на невідбутий строк один рік три місяці дев`ять днів;

- 26 грудня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 260 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на іспитовий строк один рік. Звільнений 29 грудня 2014 року із зали суду;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за корисливі злочини, злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, злочини проти громадської безпеки, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, в період умовно-дострокового звільнення, знову вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

13 січня 2020 року приблизно о 08 годин 50 хвилин ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , у спальній кімнаті разом з потерпілою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час, потерпіла ОСОБА_7 пішла до кухні, вищевказаної квартири, а свій мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI НОМЕР_1 залишила на тумбочці в спальній кімнаті, де знаходився ОСОБА_4 .

Після того, як потерпіла ОСОБА_7 залишила спальну кімнату, 13 січня 2020 року о 08 годині 50 хвилин у ОСОБА_4 раптово виник корисливий протиправний умисел на заволодіння майном потерпілої, а саме: мобільним телефоном марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI НОМЕР_1 .

Так, 13 січня 2020 року приблизно о 09 годині 00 хвилин реалізуючи свій протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, керуючись корисливим мотивом і метою, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не контролює схоронність свого майна та його дії не будуть помічені потерпілою, таємно, повторно викрав з тумбочки, яка знаходилась у спальній кімнаті:

- мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI НОМЕР_1 , вартістю 1629 гривень 60 копійок.

- силіконовий чохол для телефону рожевого кольору б/в, вартістю 49 гривень 41 копійка;

- карту пам`яті на 16 Гб, вартістю 80 гривень 50 копійок;

Вилучивши, таким чином, майно із законного володіння власника, отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим, після чого покинув місце вчинення злочину з метою реалізації викраденого майна.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1759 гривень 51 копійок.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та суду пояснив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. 13 січня 2020 року приблизно о 08 годин 50 хвилин він знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , у спальній кімнаті разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, ОСОБА_7 пішла до кухні, вищевказаної квартири, а свій мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI НОМЕР_1 залишила на тумбочці в спальній кімнаті, де знаходився він. Після того, як ОСОБА_7 залишила спальну кімнату, 13 січня 2020 року о 08 годині 50 хвилин у нього виник умисел на заволодіння майном потерпілої, а саме: мобільним телефоном марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI НОМЕР_1 . З цією метою, 13 січня 2020 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, він достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не контролює схоронність свого майна та його дії не будуть помічені потерпілою, таємно, повторно викрав з тумбочки, яка знаходилась у спальній кімнаті: мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI НОМЕР_1 , силіконовий чохол для телефону рожевого кольору б/в, карту пам`яті на 16 Гб, вилучивши таким чином майно із законного володіння власника, отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим, після чого покинув місце вчинення злочину з метою реалізації викраденого майна. У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся. На теперішній час спричинена матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_7 відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання на розсуд суду (а.п.31).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з» ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27 січня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду та вилучення є оригінал Договору про надання фінансового кредиту та застави ДОНОО 13000378 від 13 січня 2020 року мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із силіконовим чохлом для телефону рожевого кольору.

Із Висновку за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 110 від 29 січня 2020 року вбачається, що загальна залишкова вартість майна, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення злочину 13 січня 2020 року, з урахуванням зносу, а саме: мобільного телефону «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» 16Gb, силіконового чохлу для телефону рожевого кольору б/в, без видимих пошкоджень, карта пам`яті на 16 Гб, становить 1759,51 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 51 коп.).

Із Розписки від 29 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_7 отримала від працівників поліції належний їй мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із силіконовим чохлом для телефону рожевого кольору, який зобов`язується зберігати до вирішення питання по справі.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ст. 185 ч. 2 КК України, знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що події кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував спричинену шкоду.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України - рецидив злочинів.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив у період умовно-дострокового звільнення кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, посередньо характеризується за місцем мешкання, потерпілій повністю відшкодовано матеріальну шкоду, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Краматорська» у місті Слов`янськ з лютого 2002 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками; з серпня 2014 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Як вказано у ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно абз.3 п.25 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України.

ОСОБА_4 засуджений 17 березня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців. Звільнений 29 березня 2019 року на підставі Ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2019 року умовно-достроково на невідбутий строк один рік три місяці дев`ять днів.

Отже, при визначенні остаточного покарання на підставі ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання призначеного у даному кримінальному провадженні, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Підстави для застосування ст.69 КК України відсутні.

У відповідності до вимог пункту 6 частини 4 статті 314-1 КПК України досудова доповідь не складається щодо особи, до якої застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте вона вчинила новий злочин протягом невідбутої частини покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк два роки.

За сукупністю вироків, у відповідності до частини 1 статті 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначити шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком не відбутої частини покарання, призначеного на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2014 року позбавлення волі на строк два роки і шість місяців з ізоляцією засудженого та поміщення його до Кримінально виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_8 відраховувати з моменту його затримання і поміщення до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_6 і етапування його для відбування ним покарання у виді позбавлення волі до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України доручити працівникам Слов`янського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI 4 A ROSE GOLD» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , силіконовий чохол для телефону рожевого кольору, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000114 від 14 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 28 січня 2020 року, що зберігаються в потерпілої ОСОБА_7 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 .

Речові докази по справі: Договір про надання фінансового кредиту та застави ДОНОО 13000378 від 13 січня 2020 року, який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000114 від 14 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 27 січня 2020 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .