Провадження №1-кп/523/1315/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0003090 від 16.08.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.3, 289 ч.3 КК України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.3, 289 ч.3 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 13.11.2019р. під час підготовчого провадження на підставі ст.315 КПК України відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строк дії ухвали припиняє дію 11.01.2020 року.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання та заявив про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли особливо тяжкі кримінальні правопорушення, вина їх підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, також посилаючись на те, що ОСОБА_10 є громадянином р. Польщі, постійного місця мешкання на території України не має, відносно нього є інший обвинувальний акт, який знаходиться в Київському районному суді м. Одеси, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, тому ризик переховування не виключається, у зв`язку з чим достатньою підстав для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою; стосовно ОСОБА_11 зазначив, що він є раніше судимою особою за скоєння корисних злочинів майнової спрямованості, відсутність місця роботи свідчить про пошук джерела доходів шляхом вчинення злочинів проти власності, що у сукупності дає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та запобігти ризикам, передбаченим ст.177, 178 КПК України. Разом з цим просив не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений з застосуванням насильства.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

представника потерплої ОСОБА_9 , яка підтримала клопотання прокурора, зазначаючи, що жодних спростувань ризиків не надано, що спроможні сплатити спричинений збиток також жодних документів не має, ОСОБА_10 взагалі є громадянин іншої держави, ним вчинений не один злочин, є всі підстави вважати, що він може переховатися, виїхати за межі України, щодо ОСОБА_11 у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, те що він хворіє, медичною документацію не підтверджується, від його захисника надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, яке за змістом містить тільки переписування статей Конвенцій, у зв`язку з чим вважала запобіжний захід у вигляді тримання під вартою цілком виправданим;

захисника ОСОБА_8 , який в захист інтересів ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи тим, що нічого нового не почули, ризики, які раніше враховувалися при обранні запобіжного заходу, зменшилися, так як всі слідчі дії завершені, докази зібрані, будь-яких доказів, що перебуваючи на волі ОСОБА_10 буде переховуватися, не представлено, тяжкість скоєного злочину не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, для іноземців є правовий закон, де чітко вказано, що забороняється виїзд за межі країни, крім цього у підзахисного вилучений паспорт, разом з цим у ОСОБА_10 присутнє тяжке захворювання, що слід враховувати, у зв`язку з чим просив застосувати до підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі за відсутності наявності ризиків;

захисника ОСОБА_7 , яка в захист інтересів ОСОБА_11 вважала, що клопотання сторони обвинувачення не підлягає задоволенню, так як прокурор не довів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливе, відсутні докази ризиків, з поведінки підзахисного не вбачається, що він має переховуватися, перешкоджати кримінальному провадженню, ОСОБА_11 має постійне місце мешкання, що підтверджується довідкою з місця проживання, міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим просила застосувати до ОСОБА_11 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , у разі задоволення клопотання прокурора вважала за можливе визначити альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави у помірному для підзахисного розмірі;

обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав думку свого захисника;

обвинуваченого ОСОБА_11 , який приєднався до думки свого захисника; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі тільки розпочатий, за змістом пред`явленого обвинувачення дії обвинувачених відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання, у разі визнання осіб винними, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна; враховуючи особи обвинувачених, які відповідно до обвинувального акту свідомо вчинили умисні кримінальні правопорушення за попередньою змовою з застосуванням насильства, те, що ОСОБА_10 є громадянином іншої держави, не має постійного місця мешкання на території України, та як вбачається міцних соціальних зв`язків та утриманців; ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, не маючий постійних джерел доходів, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними показів під час судового засідання, необхідність дослідження яких може виникнути під час судового провадження для з`ясування певних обставин справи, які покладені в основу обвинувачення, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченим діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, крім цього будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу також не встановлено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за доцільне обрати щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає не визначати розмір застави ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 182, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 24.02.2020р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 24.02.2020р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 24.02.2020 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3