У Х В А Л А
Іменем України
30 вересня 2019 року року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005934 відносно обвинувачених

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого

Та

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.187ч.2 КК України, кожного

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою за спливом двохмісячного строку з дня надходження обвинувального акта до суду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінчується, а тому заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою. Крім цього вказав, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачені спробують переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджатимуть кримінальному провадженню, а саме ухилятимуться від забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки прокурор в своєму клопотанні не навів достатність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, за наявністю яких обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою. Просила з врахуванням даних про особу ОСОБА_7 , який має визначене місце проживання в м. Києві змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 вказала, що клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України, оскільки прокурор заявив клопотання усно а не письмово, не вручив клопотання за три години до моменту його розгляду, не долучив додатки на підтвердження своїх доводів. Крім того вказала, що обвинувачений ОСОБА_8 є інвалідом третьої групи, має на утриманні неповнолітню дитину, має визначене місце проживання в м. Києві а тому просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачені в судовому засіданні підтримали доводи своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.
Надаючи оцінку можливості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачується, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке, у разі визнання їх вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з урахуванням тяжкості інкримінованого їм злочину та даних про їх особу.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбаченого покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, раніше неодноразово судимі, стан їх здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених в подальшому належить утримувати під вартою, а відтак не вбачає підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст.ст.177,178,183,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожному, строк тримання під вартою до 28 листопада 2019 року включно.

Копію ухвали надіслати до Київського СІЗО - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб.

Головуючий: