Справа № 606/1054/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 02 квітня 2020 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, , несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , преставника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
02 квітня 2020 року близько 08.00 год. у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на території ПАП «Поділля- Агро», що знаходиться за адресою вул. Лесі Українки 3д, смт. Дружба, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел 02 квітня 2020 року близько 08.00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , який перебував на території ПАП «Поділля- Агро», що знаходиться за адресою вул. Лесі Українки 3д, смт. Дружба діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав п`ять відрізків швелера вагою 77 кг. на загальну суму 250,25 грн. Почергово пронісши їх в сторону проходу до огорожі, однак не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівником підприємства.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15,ч. 1 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
19 травня 2020року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 ,укладено угоду про примирення,згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч.1ст.185КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч. 4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи №6/1-362/20 в розмірі 1634 грн. 50 коп.
Речові докази:5 металевих швелерів , які, згідно постанови від 12 травня 2020 року про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів повернути у власність ПАП «Поділля- Агро», після набрання вироком законної сили;
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Головуючий суддя ОСОБА_1