Справа № 635/8202/18
Провадження № 1-кп/635/601/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої подано клопотання ОСОБА_4 ,

захисника особи, відносно якої подано клопотання адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

07 листопада 2018 року до Харківського районного суду Харківської області з Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року за даним клопотанням призначено підготовче судове засідання.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила суд призначити судовий розгляд за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 .
Особа, відносно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 наполягали на поверненні клопотання, оскільки наявні достатні підстави вважати, що воно не відповідає вимогами КПК України.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, перевіривши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстр матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам КПК України, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогам пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору у тому випадку, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

За приписами пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Системний аналіз цих норм, свідчить про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, за своєю структурою повинно відповідати вимогам пункту 5 частини другої статті 291 КПК України, з урахуванням положень глави 39 КПК України, щодо діяння, вчиненого особою у стані неосудності.

Згідно частини першої статті 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до частини першої статті 18 КК України суб`єктом злочину є фізично осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно частини першої статті 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Відповідно до частини другої статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як слідує зі змісту вищевказаного клопотання прокурора, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №761 від 12.10.2018 ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної, відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання і не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Отже ОСОБА_4 є неосудною особою.

Однак, у порушення вимог частини другої статті 292, пункту 5 частини другої статті 291 КПК України, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, сформульовано обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а не суспільно небезпечного діяння, яке міститься ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Зазначене свідчить про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не відповідає вимогами статті 291 КПК України, оскільки ОСОБА_4 у період часу, якому відповідає правопорушення, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому у розумінні статей 11, 18, 19 КК України, він не є суб`єктом злочину, а вчинене ним це суспільно небезпечне діяння.

З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в клопотанні про застосування таких заходів відомостей, які визначені статтями 291, 292 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси й дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого клопотання.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України, а тому суд вважає наявними підстави для повернення клопотання прокурору в порядку пункту 3 частини другої статті 314 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статями 291, 292, 314, 371, 372, 503, 505, 512 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000907 від 08.06.2018 повернути прокурору Харківської місцевої прокурори №6 Харківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 21 грудня 2019 року

Головуючий суддя ОСОБА_1