справа №176/417/20
провадження №1-в/176/88/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, під час дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції, під час трансляції із ДУ "Жовтоводська виправна колонія №26" подання ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26», узгоджене заступником голови спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , -

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із поданням, узгодженим із спостережною комісією виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 5 заохочень, мав одне стягнення від 31.07.2018 року, яке достроково знято.Виконує на дільниці соціальної реабілітації роботи по благоустрою колонії та прилеглої території, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставиться сумлінно, виконавчих листів не має.

Представник державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання із зазначених в ньому підстав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував у задоволенні подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» щодо умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 .
Засуджений ОСОБА_3 який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, подання підтримав у повному обсязі із зазначених в ньому підстав та просив суд його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_3 приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній є судимим: 1) вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2017 року за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік. Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 30.11.2017 року іспитовий строк скасовано та направлено в місяця позбавлення волі строком на три роки; 2) вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.05.2018 року за ч.1, 4 ст.358, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяця.

Із викладеного вбачається, що ОСОБА_3 , крім іншого, відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, на даний час відбув більше 2/3 строку покарання і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із доданої до матеріалів подання характеристики засудженого ОСОБА_3 від 13.02.2020 року вбачається, що останній відбуває покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» починаючи з 26.01.2018 року. За час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, має 5 заохочень, мав одне стягнення, яке знято достроково заохоченням, задіяний в господарській обслузі установи різноробочим їдальні установи та виконує двохгодинні роботи із благоустрою колонії, до суспільно-корисної праці відноситься позитивно, провину у скоєному злочинні визнає, в заподіяному розкаюється.

Наявність п`яти заохочень у засудженого підтверджується наданою суду довідкою про заохочення та стягнення, а також витягами з наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засуджених, що маються в особовій справі засудженого ОСОБА_3 .

Вказані заохочення отримані засудженим 27 грудня 2018 року, 09 квітня 2019 року, 22 липня 2019 року, 08 жовтня 2019 року, 26 грудня 2019 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протягом останнього часу у поведінці засудженого відбулися позитивні зміни.

Водночас, суд вважає, що наявність у засудженого лише п`яти заохочень за весь час відбування покарання, враховуючи те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжкого злочину, на теперішній час жодним чином не доводить досягнення ним виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення.Вказані заохочення застосовувалися до засудженого ОСОБА_3 в період часу, що не перевищує одного року і що безпосередньо передував розгляду питанню застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.
Крім того, згідно довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_3 мав одне стягнення 31 липня 2018 року у вигляді попередження, яке знято достроково заохоченням від 27.12.2018 року.
Зазначене стягнення хоча і погашено достроково, проте має враховуватися судом в контексті аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання.
За глибоким переконанням суду за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.

Приходячи до такого висновку, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_3 будучи звільненим з іспитовим строком від відбування покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року позитивних висновків для себе не зробив та у зв`язку із систематичним не виконанням покладених на нього обов`язків зазначений іспитовий строк було скасовано.
Також матеріали особової справи не містять відомості щодо працевлаштування засудженого або наявності в засудженого бажання працевлаштуватися та отримувати заробіток, станом на теперішній час.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став та досяг виправлення необхідний більш тривалий час.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539, ч.2 ст.376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26», узгоджене заступником голови спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали проголошено 20.03.2020 року о 08-30 год.

Суддя