справа №176/155/20
провадження №1-в/176/55/20
УХВАЛА

11 лютого 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, під час дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції, під час трансляції із Жовтоводської виправної колонії №26, клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, -

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 та захисника засудженого - адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 , 24.01.2020 року звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення. Зазначив, що він відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання за умисний тяжкий злочин. Мав стягнення, проте останнє було застосоване 11.04.2017 року і на цей час є погашеним. Має сім заохочень. За час відбування покарання в ДУ «Жовтоводська ВК №26» навчався та отримав професію електрогазозварювальника. З 2013 року працював в промисловій зоні установи, а з 2017 року відвідує храм св.ап. Петра і Павла, який знаходиться на території колонії, а також приймає участь у реставрації даного Храму. Вважає, що має право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 своє клопотання підтримав за обставин викладених у ньому та просив суд задовольнити його.

Захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 вважає, що клопотання засудженого є обгрунтованим. З 2016 року засуджений став на шлях виправлення, стягнень з цього моменту не було, з`явились заохочення. Засуджений має захворювання лівої легені. Вважає, що заперечення прокурора і представника колонії проти застосування відносно його підзахисного ст. 82 КК України, з посиланням на наявність великого строку невідбутої частини покарання та на те, що ОСОБА_3 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, є безпідставними. Тому, просив задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Представник ДУ "Жовтоводська виправна колонія №26" за довіренністю ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що останній хоч і став на шлях виправлення, має 8 заохочень, за власним бажанням виконує роботи благоустрою колонії та прилеглої території, позитивно характеризується, проте, на день розгляду клопотання має ще значний термін невідбутої частини покарання 4 роки 5 місяців 9 днів, а тому, в зв`язку з цим, до нього не може бути застосована ст. 82 КК України. Також зазначив, що згідно листа Міністерства юстиції України було роз`яснення щодо заборони адміністрації колонії готувати подання про застосування ст. 82 КК України і звільняти осіб, у яких до кінця строку відбування покарання залишається більше трьох років.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, мотивуючи тим, що останній не став на шлях виправлення, оскільки з 06.06.2012 року по 2017 рік мав 11 стягнень, які хоч і погашені за сплином часу, але їх наявність свідчить про те, що особа за час відбування покарання не стала на шлях виправлення.Фактично засуджений почав ставати на шлях виправлення з 28.12.2018 року і в цей час йому були оголошені подяки за сумлінну поведінку і зразкове ставлення до праці. Засуджений не працевлаштований. Також зазначив, що на засіданні комісії по розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш мяким ОСОБА_3 було відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення. Тому, враховуючи дані обставини та думку представника колонії вважає не можливим застосувати до засудженого ОСОБА_3 ст. 82 КК України.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи на засудженого, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання, у виді позбавлення волі строком 13 років 06 місяців. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з 06.06.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2013 року вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області було залишено без змін. Вирок суду набрав законної сили.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 06 червня 2012 року по 22 жовтня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що свідчить про значне зменшення фактичного відбування призначеного вироком суду строку покарання.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі "Жовтоводська виправна колонія №26".

Стаття 82 КК України регламентує, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі на засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення засудженого та представника адміністрації ДУ "Жовтоводська виправна колонія №26".

Згідно особової справи на засудженого вбачається, що під час перебування у Дніпропетровському слідчому ізоляторі ОСОБА_3 заохочень не мав. Мав 2 стягнення 25.09.2012 року - догана за заборонені речі; 03.04.2013 року - 5 діб карцеру за заборонені речі, які погашені за сплином часу.

В ДУ "Жовтоводська виправна колонія №26" відбуває покарання з 14.11.2012 року. Згідно характеристики від 01.11.2017 року засуджений ОСОБА_3 характеризується негативно. Має 11 стягнень: 16.11.2013 року - попередження за порушення режиму утримання; 15.11.2013 року - 15 діб ДІЗО за вилучення заборонених предметів; 10.01.2014 року - догана за порушення локалізації; 19.02.2014 року - попередження за порушення режиму утримання; 20.01.2014 року - попередження за порушення режиму утримання; 30.01.2014 року - догана за порушення режиму утримання; 06.02.2014 року - 7 діб ДІЗО за ухилення від праці; 17.12.2014 року - попередження за порушення режиму утримання; 13.01.2015 року - попередження за порушення режиму утримання; 05.02.2016 року - 8 діб ДІЗО за порушення режиму утримання; 11.04.2017 року - попередження за порушення режиму утримання. Заохочень не мав.

Згідно наявної в матеріалах особової справи характеристики слідує, що засуджений за останні два роки характеризується позитивно. Має 8 заохочень за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до виконання поставлених завдань, які оголошені останньому протягом 2018-2019 років. Засуджений мав 11 стягнень, які на день розгляду клопотання, погашені за сплином часу.

З власної ініціативи залучається до робіт з благоустрою приміщень та території установи. До робіт відноситься сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно.

Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами особової справи та відповідними характеристиками на засудженого за весь період, як попереднього ув`язнення, так і відбування покарання.

Сама по собі позитивна поведінка засудженого останні два роки не є достатньо переконливими важелями для ствердження, що останній став на шлях виправлення, оскільки заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання і у скупності між собою.

Суд враховує, що за період з 28.12.2017 по 26.12.2019 рік у засудженого відбулися позитивні прояви в поведінці, має 8 заохочень і вони заслуговують на увагу, але беручи до уваги та оцінюючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, не можливо встановити однозначну стабільну позитивну поведінку засудженого, яка підтверджує, що він дійсно став на шлях виправлення. Наявність заохочень, за період 2017-2019 років, не може свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення. В даному випадку, на думку суду, мова іде лише про те, що засуджений стає на шлях виправлення, але ще не став.

Також, як слідує з витягу протоколу засідання комісії по розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням при ДУ "Жовтоводська ВК №26" №4 від 23.01.2020 року, комісія відмовила засудженому ОСОБА_3 у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, як такому, що не став на шлях виправлення.

Таким чином, матеріали справи не підтверджують той факт, що ОСОБА_3 став на шлях виправлення та заслуговує на заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Окрім того, слід зазначити, що на день розгляду клопотання засуджений має великий строк невідбутої частини призначеного покарання, що становить 4 роки 5 місяців 9 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали проголошено 12.02.2020 року о 09-00 год.

Суддя