Єдиний унікальний номер 317/843/20
Провадження № 1-в/317/107/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, українця, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

засудженого 22.09.2016 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 310, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.09.2017 іспитовий строк скасовано, засудженого направлено для відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.10.2017. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі стягнень та заохочень не мав. В Біленьківській виправній колонії № 99 відбуває покарання з 25.11.2017. За період відбування покарання допустив 1 порушення установленого порядку відбування покарання. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 3 заохочення правами начальника установи. На добровільній та безоплатній основі працює різноробочим у їдальні для засуджених. До праці відноситься позитивно. За вироком суду цивільного позову не має. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично-виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

У судовому засіданні представник адміністрації ОСОБА_4 підтримав подання, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у поданні.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання, зазначив, що виправився, усвідомив помилки. Після звільнення буде проживати із бабусею. Наразі навчається в 11 класі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, пославшись на посереднє ставлення до праці засудженого, яке підтверджене матеріалами його особової справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого, представника адміністрації колонії, прокурора, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно наданої суду характеристики засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.10.2017. Під час тримання у Вільнянському УВП Запорізької області характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 25.11.2017 відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», допустив одне порушення режиму відбування покарання, яке виразилося у передачі продуктів харчування з їдальні де він працює іншому засудженому, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. За виконання покладених обов`язків та додержання встановлених правил три рази заохочувався правами начальника установи. Працює в їдальні для засуджених на добровільній, безоплатній основі різноробочим. До праці ставиться сумлінно, роботу виконує якісно і в строк. Також виконує разові завдання по благоустрою місць позбавлення волі. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими тільки позитивної спрямованості. Дотримується вимог санітарії та гігієни. Бере особисто участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, а саме відвідує бібліотеку установи. Приймає участь у роботі самодіяльної організації, а саме «Санітарно побутова секція». Підтримує зв`язки з рідними, шляхом листування, отримує від них посилки та передачі. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було. За вироком суду позову не має. У скоєному злочині вину свою визнає повністю, розкаюється.

У даній характеристиці адміністрація установи висловлює думку про те, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, тому до нього можливо застосувати заохочувальну норму, передбачену статтею 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Із також позицією адміністрації установи виконання покарань суд не погоджується, виходячи із наступного.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має 3 заохочення та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку, проте враховується судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Попередні характеристики на засудженого, які містяться в особовій справі, не є позитивними. Так, у характеристиках від 04.12.2018 та 19.07.2019 зазначено, що засуджений ОСОБА_5 на виробництві установи не працевлаштований і бажання не виявляє. Працює на добровільній, безоплатній основі в їдальні для засуджених різноробочим. До роботи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє. Не завжди сумлінно виконує роботи із самообслуговування. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи. Участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня ставлення посереднє. Участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає.

Також суд не може не врахувати, що засуджений не працевлаштований на виробництві в установі та не виявляє такого наміру.

Матеріали особової справи містять 9 довідок про індивідуальну оцінку ризиків, які складались начальником відділення, з яких 7 (у тому числі й остання, датована 27.12.2019) вказують на посереднє ставлення засудженого до праці.

Свої наміри приймати участь в програмі диференційованого виховного впливу та самодіяльній організації засуджених ОСОБА_5 виявив лише незадовго до звернення до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення. Незважаючи на те, що відповідні заяви датовані 20.12.2019, в особовій справи вони підшити останніми, тобто після документів, датованих березнем місяцем 2020 року. Це свідчить про те, що адміністрація колонії та засуджений намагались штучно створити уявлення суду про участь засудженого у програмі диференційованого виховного впливу та самодіяльній організації.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження адміністрації установи та засудженого про те, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1