Справа № 352/4/20
Провадження № 11-сс/4808/17/20
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представників ДП «Солотвинське

лісове господарство» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні від 03.01.2020 року № 0000003.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 задоволити. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно автомобіль марки «Урал», модель 4320, тип лісовоз-Е, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; причеп марки «ПЛ», модель 8103.2, тип причіп-розпуск-Е, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , які було поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів в м.Тисмениця по вул. Л.Українки,2; свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 , видане 23.02.2011 ВРЕР м. Надвірна, власником якого являється Солотвинський держлісгосп, що розташований в смт.Солотвин, Богородчанського району; свідоцтво про реєстрацію вказаного причепу НОМЕР_5 , видане 23.02.2011 ВРЕР м. Надвірна, власником якого являється Солотвинський держлісгосп, що розташований в смт. Солотвин, Богородчанського району; товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобільним транспортом серія ІФБ № 820192 від 03.01.2020 видана ДП «Солотвинське лісове господарство»; 26 колод деревини породи «Бук» до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, порядку.

В обґрунтування апеляційних доводів, прокурор вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у ній, фактичним обставинам кримінального провадження. Звертає увагу, що в клопотанні слідчого про арешт майна зазначено про необхідність та доцільність накладення арешту, проте слідчий суддя безпідставно та необґрунтовано відмовив у задоволенні даного клопотання. Зокрема вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги рапорт-повідомлення інспектора СРПП №1 Тисменицького ВП ГУНП в області ОСОБА_12 , який зареєстровано в Журналі обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Тисменицького ВП під №26 від 03.01.2019, згідно якого зареєстровано повідомлення про факт зупинки автомобіля «Урал», що перевозив необроблену деревину як дров`яну деревину (бук) для промислового використання. Також, вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що товарно-транспортна накладна від 03.01.2020 року, надана в судовому засіданні представником ДП «Солотвинське лісове господарство», може містити відомості, які не відповідають дійсності. Тому, з метою забезпечення повного розслідування, необхідно провести експертне дослідження, що буде неможливим без збереження оригіналу товарно-транспортної накладної та самої деревини.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- представники ДП «Солотвинське лісове господарство» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечили доводи апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Незаконне та необґрунтоване застосування арешту майна порушує право власності, гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 41 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів провадження, Тисменицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що 03.01.2020 року в Тисменицький відділ поліції поступив рапорт працівників СРПП Тисменицького відділу поліції про те, що 03.01.2020 року близько 11:00 год. в с. Чукалівка по вул. Довбуша, поза межами населеного пункту ними було зупинено транспортний засіб марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом марки, д.н.з. НОМЕР_6 , який перевозив 26 колод деревини породи «Бук», без відповідних документів. 03.01.2020 року в ході проведення огляду місця події було вилучено транспортний засіб автомобіль марки «Урал», модель 4320, тип лісовоз-Е, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 / НОМЕР_8 ; причеп марки «ПЛ», модель 8103.2, тип причіп-розпуск-Е, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 , які було поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Тисмениця по вул. Л. Українки, 2; свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 видане 23.02.2011 ВРЕР м. Надвірна, власником якого являється Солотвинський держлісгосп, що розташований в смт. Солотвин, Богородчанського району; свідоцтво про реєстрацію вказаного причепу НОМЕР_5 видане 23.02.2011 ВРЕР м. Надвірна, власником якого являється Солотвинський держлісгосп, що розташований в смт. Солотвин, Богородчанського району;товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобільним транспортом серія ІФБ № 820192 від 03.01.2020 видана ДП «Солотвинське лісове господарство»; 26 колод деревини породи «Бук».

Постановою слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 03.01.2019 року зазначені транспортні засоби та свідоцтва про реєстрацію, товарно-транспортні накладні визнано речовими доказами, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження слідів вчинення кримінального правопорушення.

В рамках даного кримінального провадження слідчий СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 04 січня 2020 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт зазначеного майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження слідів вчинення кримінального правопорушення та проведення відповідних експертиз, а також збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні від 03.01.2020 року № 0000003.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя виходив з того, що слідчим не доведено, що вказане ним майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігає на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення та те, що воно є набуте кримінально протиправним шляхом. Крім того, слідчий суддя зазначив, що в матеріалах клопотання немає жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на вчинення кримінального правопорушення. Натомість, представником ДП «Солотвинське лісове господарство» надано суду докази на підтвердження законності дій ДП «Солотвинське лісове господарвство», в тому числі щодо відвантаження та перевезення вищевказаного майна, а саме товарно-транспортну накладну від 03.01.2020 року, яка проведена по електронному обліку деревини та знаходилась на момент зупинення транспортного засобу у водія.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним законом покладено на сторону, яка звертається до суду з клопотанням про арешт майна, обов`язок доведення викладених у клопотанні обставин.

При цьому, арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коле є сукупність підстав і підозр вважати, що таке майно може бути використано як доказ злочину.

Разом з тим, слідчий, звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, вказаних вимог закону не дотримався та не надав суду достатніх доказів на обґрунтування викладених у клопотанні доводів. Сукупність наданих суду матеріалів не містить відомостей, які дають розумні підстави і підозри вважати, що зазначене майно ДП «Солотвинське лісове господарство» було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набуте кримінально-протиправним шляхом, що виключає його відповідність критеріям ст. 98 КПК України.

При цьому, надані ДП «Солотвинське лісове господарство» копії договору купівлі-продажу необробленої деревини №99-2019 від 01.10.2019 року, додатку №6 та специфікації (додаткової) до цього договору, підтверджують ведення ним законної господарської діяльності щодо продажу необробленої деревини ТДВ «Івано-Франківськзалізобетон» для промислового використання. Про законність дій щодо відвантаження та перевезення 26 колод деревини породи «Бук» свідчить товаро-транспортна накладна від 03.01.2020 року, яка проведена по електронному обліку деревини та знаходилась на момент зупинення транспортного засобу у водія.

Колегія суддів звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не спростовані доводи представників ДП «Солотвинське лісове господарство» про те, що обсяг та якість деревини повністю відповідає даним товаро-транспортної накладної.

Згідно з вимогами ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу. А відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя за результатами розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку про те, що слідчим не доведено необхідності арешту майна.

А тому, колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно. Не було таких здобуто і в ході апеляційного розгляду провадження.

При цьому, усі доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного рішення не заслуговують на увагу суду оскільки жодним чином не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

А тому, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5