Дата документу 03.02.2020
Справа № 334/553/20
Провадження № 1-кс/334/317/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000375 від 30 січня 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000375 від 30 січня 2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що 30 січня 2020 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Ауді 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вул. Олександра Говорухи зі сторони вул. Космічної в напрямку вул. Парамонова в м. Запоріжжі. В салоні вказаного автомобіля в якості пасажира перебувала ОСОБА_5 .

Попереду, у попутному з водієм ОСОБА_4 напрямку, здійснював рух автомобіль «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

В цей же час, на лівому тротуарі по ходу руху водія ОСОБА_4 перебувала пішохід ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху, в районі будинку 24, по вул. Олександра Говорухи, водій ОСОБА_4 допустив занос керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого відбувся контакт правою боковою частиною кузова із задньою лівою частиною кузова автомобіля «Тойота», після чого в стані заносу виїхав на лівий по ходу свого руху тротуар, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , та у подальшому правою частиною кузова контактував з деревом. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.

30 січня 2020 року, проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було оглянуто та вилучено автомобіль «Ауді 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 (що перебуває у власності ОСОБА_8 ), а також:
- подушка безпеки з місця водія із нашаруванням речовини бурого кольору;
- мікрочастки з водійського сидіння, з сидіння переднього пасажира та заднього сидіння автомобілю «Ауді 100» р/н НОМЕР_1 .
На стадії досудового розслідування виникла необхідність забезпечення арешту на вилученні із транспортного засобу, на якому було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, речей.

В подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести ряд судових експерт, спрямованих на встановлення особи водія та виявлення і фіксації відомостей щодо обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Окрім вищевикладеного, незастосування арешту може призвести до втрати даних речей оскільки власник має можливість їх відчуження та розпорядження ним будь-яким способом, що в свою чергу може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Беручи до уваги вищевикладене орган досудового розслідування вважає необхідним накласти арешт на речі вилучені з автомобілю «Ауді 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час проведення огляду місця ДТП, для забезпечення зберігання під час проведення досудового розслідування.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3.

Слідчий в судове засідання не з`явися, надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 30.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, кримінальне провадження №0000375.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до протоколу огляду місця події, який був проведений 30.01.2020р. було вилучено автомобіль «Ауді 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також: подушка безпеки з місця водія із нашаруванням речовини бурого кольору; мікрочастки з водійського сидіння, з сидіння переднього пасажира та заднього сидіння автомобілю «Ауді 100» р/н НОМЕР_1 .
Так слідчий звернувся вчасно з клопотанням про арешт майна який був вилучений при огляді місця події.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
При зверненні із клопотанням доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, доказове значення у якому має вказані об`єкти, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту: подушки безпеки з місця водія із нашаруванням речовини бурого кольору; мікрочастки з водійського сидіння, з сидіння переднього пасажира та заднього сидіння автомобілю «Ауді 100» р/н НОМЕР_1 .

Не накладення арешту на подушку безпеки з місця водія із нашаруванням речовини бурого кольору; мікрочастки з водійського сидіння, з сидіння переднього пасажира та заднього сидіння автомобілю «Ауді 100» р/н НОМЕР_1 може призвести до можливого їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити, та накласти арешт на майно, а саме: подушка безпеки з місця водія із нашаруванням речовини бурого кольору; мікрочастки з водійського сидіння, з сидіння переднього пасажира та заднього сидіння автомобілю «Ауді 100» р/н НОМЕР_1 ,оскільки матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження, мають безпосереднє відношення до вчинення даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вони були вилучена.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на: подушку безпеки з місця водія із нашаруванням речовини бурого кольору; мікрочастки з водійського сидіння, з сидіння переднього пасажира та заднього сидіння автомобілю «Ауді 100» р/н НОМЕР_1 що були вилучені з автомобілю «Ауді 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.01.2020 року.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1