КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_10

суддів - ОСОБА_11, ОСОБА_12,

секретаря - ОСОБА_13

за участю:

прокурора - ОСОБА_14

підозрюваного (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_1,

захисників - ОСОБА_15,

ОСОБА_16,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000932 від 16.08.2019 року, за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.06.2020 року включно, із визначенням розміру застави, що становить 699 966,00 гривень,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Києва, громадянину України, не працюючому, неодруженому, маючому на утриманні матір похилого віку, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000932 від 16.08.2019 року за підозрою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1 у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту та збуті психотропних речовин, у великих та особливо великих розмірах, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

29 лютого 2020 року о 19:27 год. ОСОБА_1 затримано в порядку ст.208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.

01 березня 2020 року ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

02 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком дії до 27.04.2020 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 699 966,00 гривень.

21 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 01.09.2020 року.

17 квітня 2020 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_17. за погодженням з прокурором відділу Прокуратури міста Києва ОСОБА_18 звернувсядо Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_1 під вартою. В обґрунтування неможливості запобігання ризикам уникнення підозрюваного від досудового розслідування та суду, необхідності подальшого тримання підозрюваного під вартою, слідчий посилається на обов'язкове врахування характеру та ступеню суспільної небезпечності вчинених підозрюваним сукупності кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими кримінальними правопорушеннями та передбачають позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на імовірну тяжкість покарання, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, у провадженні триває документування кримінально-протиправної діяльності інших учасників злочинної групи, які перебувають на волі, встановлення їх місцезнаходження, а також речових доказів, речей та документів, які слідством досі не віднайдено, а тому існують ризики, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Свідки, які підлягають допиту у провадженні є його близькі родичі або знайомі, а тому ОСОБА_1 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, також може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м'яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року клопотання слідчого задоволено продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_1 під вартою до 19.06.2020 року включно, із визначенням розміру застави, що становить 699 966,00 гривень.Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на практику Європейського суду з прав людини та врахування наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також даних про особу підозрюваного та доведеність неможливості застосувати до підозрюваного більш м'який запобіжний захід.

На вказану ухвалу слідчого судді захисники підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_19 та ОСОБА_20 подали апеляційні скарги, в яких не погоджуються з ухвалою, вважають її незаконною та необґрунтованою.

В апеляційних скаргах захисники вказують, що в клопотанні слідчого не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує сторона обвинувачення, а також відсутні докази недостатності застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Звертають увагу, що ОСОБА_1 раніше не судимий, хворіє на відкриту форму туберкульозу, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні хвору матір пенсійного віку. Крім цього, матеріали клопотання не містять доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а викладені обставини вчинення злочинів в повідомленні про підозру стосуються інших осіб. При цьому за два місяці утримання під вартою з підозрюваним проведена лише одна слідча дія - це його допит з ініціативи захисника. Також апелянти вважають неправомірним визначений розмір застави, оскільки ОСОБА_1 є тимчасово непрацюючою особою та його матеріальне становище не залишає ніякої альтернативи, і підозрюваний змушений перебувати під вартою тривалий час. Тому, просять скасувати ухвалу слідчого судді та змінити підозрюваному ОСОБА_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. У разі залишення застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять зменшити розмір застави відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили задовольнити їх у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п'ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об'єктивно зв'язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п.48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні, зв'язок підозрюваного ОСОБА_1 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України є обґрунтованою.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_1, на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження, що у свою чергу дає підстави для застосування до ОСОБА_1 одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов'язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження щодо ОСОБА_1, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не з'ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м'яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, де характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні хвору матір пенсійного віку, яка проживає з ним та потребує постійного догляду.

Окрім цього, підозрюваний хворів на відкриту стадію туберкульозу легенів, і виключити наявність туберкульозного загострення без проведення спеціального дослідження не можливо, а тому він потребує лікування, яке в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання за кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_1, його вік, позитивні характеристики, наявність постійного місця проживання, та стан здоров'я, а також, враховуючи що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_1 кримінальних правопорушень та приймаючи до уваги недоведеність прокурором недостатності застосування щодо підозрюваного більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього обов'язків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисників підозрюваного слід задовольнити, а тому ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_1, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_15 та ОСОБА_16, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_1 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.06.2020 року включно, із визначенням розміру застави, що становить 699 966,00 гривень, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві Клименка В.В., погоджене прокурором відділу Прокуратури міста Києва ОСОБА_18, про продовження підозрюваному ОСОБА_1 строку тримання під вартою до 19.06.2020 року включно, із визначенням розміру застави, що становить 699 966,00 гривень, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: м.Київ, вул. Ентузіастів, буд.3, кв.9.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 процесуальні обов'язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім випадків надання необхідної медичної допомоги;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов'язків покладених судом, визначити до 19.06.2020 року включно.

Негайно доставити підозрюваного ОСОБА_1 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_2, де звільнити його з-під варти.

Роз'яснити підозрюваному ОСОБА_1, що у разі невиконання покладених на нього обов'язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Прокуратуру м. Києва, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_1 під цілодобовим домашнім арештом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12