У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою Київський слідчий ізолятор апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 181 000 800 102 24 від 20 грудня 2018 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживала за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, якою у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання прокурора у провадженні ОСОБА_10 та у кримінальному провадженні № 120 120 181 000 800 102 24 від 20 грудня 2018 року обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 вересня 2019 року включно.
Цією ж ухвалою визначено обвинуваченій ОСОБА_6 розмір застави в сумі 576.300,00 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень.
Мотивуючи прийняте рішення, колегія суддів послалася на те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена, опинившись на волі, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як суспільно небезпечний характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких вона вчинила дії, що ставляться їй у провину; тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною у вчинені інкримінованих злочинів.
Крім того, як зазначено в рішенні суду, існує велика ймовірність того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час не допитані судом; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.
Одночасно, прийнято рішення, відповідно до ст. 183 КПК України, про визначення розміру застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, яку суд встановив у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576.300,00 гривень та у разі внесення застави, покласти на обвинувачену обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - скасувати та застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов?язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що в клопотанні прокурора не наведено жодних неспростовних та переконливих доказів необхідності продовження для обвинуваченої ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не наведено жодних доводів, якими саме способами та методами обвинувачена ОСОБА_6 може ухилятись від суду, за винятком безпідставних та надуманих припущень прокурора про те, що ОСОБА_6 начебто може здійснювати тиск на свідків та потерпілих.
При цьому, за твердженнями захисника, не наведено жодних аргументів та реальних фактів, яким саме чином цей вплив може здійснюватись та якими доказами підтверджуються такі доводи.
Звертає захисник ОСОБА_5 увагу і на те, що під час дії запобіжного заходу, що був застосований до підозрюваної ОСОБА_6 до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду від 25 травня 2019 року, підозрювана демонструвала зразкову процесуальну поведінку - виконувала усі покладені на неї обов?язки, своєчасно з`являлася на всі виклики слідчого, прокурора та суду, а тому, на переконання захисника, за умов подальшого застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає жодних передумов для її переховування та виникнення інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дає усі правові підстави для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на будь-якій інший, не пов?язаний з триманням під вартою.
Також захисник ОСОБА_5 зазначає, що ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суперечить положенням Конвенції про захист прав та основоположних свобод (Конвенція) та практики ЄСПЛ, що підтверджується правовою позицією узагальнення ВССУ від 01.06.2013 та від 01.07.2013, Листів ВССУ №511 -550/10/4-13 та № 173 5/0/4-12 від 26.11.2012.
Поряд із цим, як далі вказує захисник, судом першої інстанції не враховано, що запобіжний захід у виді тримання під вартою істотним чином обмежує права ОСОБА_6 на свободу та особисту недоторканість, що гарантовані ст. 5 Конвенції, який може бути застосований виключно за наявності законної мети та підстав, передбачених КПК України.
Крім цього, при задоволенні судом першої інстанції клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не враховано та залишено поза увагою те, що: ОСОБА_6 не становить суспільної небезпеки, оскільки раніше до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувалася, вона позитивно характеризується за місцем проживання та особисто зацікавлена у проведенні повного, всебічного та об`єктивного розгляду судом даного кримінального провадження, тому, що такий розгляд дасть можливість спростувати необґрунтовані обвинувачення у вчиненні злочинів, які помилково їй інкримінуються.
Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження, з огляду і на представлення інтересів потерпілих в суді апеляційної інстанції - представником ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь головуючого судді ОСОБА_1 , пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та в її інтересах захисника ОСОБА_9 на підтримку доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в повному обсязі, пояснення прокурора ОСОБА_7 та представника потерпілих ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали з кримінального провадження № 120 181 000 800 102 24 від 20 грудня 2018 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступним.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому обвинуваченим в суді апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 120 181 000 800 102 24 від 20 грудня 2018 року, у підготовчому судовому засіданні колегія суддів Святошинського районного судом м. Києва дійшла висновку щодо необхідності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ОСОБА_6 , оскільки на час проведення підготовчого судового засідання залишається достатньо підстав вважати, що: обвинувачена, опинившись на волі, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як суспільно небезпечний характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких вона вчинила дії, що ставляться їй у провину; тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною у вчинені інкримінованих злочинів; існує велика ймовірність того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час не допитані судом; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.
Одночасно, прийнято рішення, відповідно до ст. 183 КПК України, про визначення розміру застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.
З таким рішення суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, як указують положення ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність вказаних ризиків, що висвітлено в ч. 2 ст.177 КПК України, з урахуванням обставин, перелічених нормою ч. 1 ст. 178 КПК України
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону, викладені в ст. 199 КПК України, з оцінкою і положень ч. 1 ст. 183 КПК України, які декларують, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
На дотримання наведених вище вимог кримінального процесуального закону та, виходячи з усталеної практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів першої інстанції і дійшла ґрунтовного висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 21 вересня 2019 року включно з визначенням розміру застави, оскільки на час проведення підготовчого судового засідання залишається достатньо підстав вважати, що: обвинувачена, опинившись на волі, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як суспільно небезпечний характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких вона вчинила дії, що ставляться їй у провину; тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною у вчинені інкримінованих злочинів; існує велика ймовірність того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час не допитані судом; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину - що, в сукупності, дає підстави вважати, - що на час ухвалення рішення колегією суддів першої інстанції не сприяє застосуванню більш м`яких запобіжних заходів, оскільки тримання ОСОБА_6 під вартою на стадії підготовчого судового засідання є виправданим та таким, що вимагає справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, оскількисуд своїм рішення повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
На правильність даних висновків не можуть вплинути доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту або іншого, не пов?язаного з триманням під вартою, оскільки вони носять узагальнюючи характер і не вказують на поведінку обвинуваченої у період опосередковано перед 25 травня 2019 року, коли слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою під час досудового розслідування кримінального провадження № 120 181 000 800 102 24 від 20 грудня 2018 року, що залишена без змін ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року.
Не заслуговують на увагу і посилання захисника ОСОБА_9 на рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року, які стосуються тільки правил речення 3 ч. 3 ст. 315 КПК України стосовно того, що не можна вважати продовженим застосування заходів кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, за відсутності клопотання сторони кримінального провадження, оскільки колегія суддів під час підготовчого судового засідання розглядала клопотання прокурора у провадженні.
Порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які б вплинули на правильність прийняття судового рішення, доводи щодо якого і є предметом перегляду судом апеляційної інстанції, у відповідності з приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, - колегія суддів не вбачає.
За викладеним, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора у провадженні ОСОБА_10 та у кримінальному провадженні № 120 120 181 000 800 102 24 від 20 грудня 2018 року ОСОБА_6 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 вересня 2019 року включно і цією ж ухвалою визначено обвинуваченій ОСОБА_6 розмір застави в сумі 576.300,00 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3