УХВАЛА

28 квітня 2020 року

м. Київ
справа № 414/2980/18
провадження № 51-1722 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року щодо останнього, а також стосовно ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 9 квітня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також у рішенні Суду було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернулася до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК знову не дотримано.
Як убачається зі змісту нової скарги, у ній захисник заперечує обґрунтованість засудження ОСОБА_5 . Однак при цьому знову не навів аргументів, які би ставили під сумнів висновки місцевого суду про доведеність винуватості вказаної особи з огляду на сукупність зібраних доказів у їх взаємозв`язку, як це передбачено правилами ст. 94 КПК, зважаючи також на положення статей 84, 91 цього Кодексу.

Крім того, у поданій скарзі не зазначено яких конкретних доводів сторони захисту не було розглянуто і не надано на них вичерпних відповідей судом апеляційної інстанції. Не викладено скаржником й обґрунтування в аспекті статей 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК допущення при перегляді вироку таких порушень закону, які перешкодили суду ухвалити справедливе рішення. Замість цього, захисник обмежився формальним цитуванням змісту окремих норм вказаного Кодексу.
Таким чином, у касаційній скарзі не викладено обґрунтування заявленої вимоги про скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК оспорюваних судових рішень і закриття кримінального провадження.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК особі, яка її подала.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3