ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2020 Справа №607/5155/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 5 лютого 2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживає по АДРЕСА_1 ,, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2017 року за ч.3 ст.185, ст..71 КК України на 4 роки 7 місяців позбавлення волі, звільненого 24 вересня 2019 року на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2019 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 місяць 18 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 3 лютого 2020 року, близько 19.00 год., у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, 3 лютого 2020 року близько 19.00 год., перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, та, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, проник на неогороджену територію даного домоволодіння.

Після чого, шляхом віджиму металопластикових дверей тераси незаконно проник в приміщення вищевказаного будинку АДРЕСА_2 , звідки, таємно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу електричної проводки даного будинку викрав 200 метрів кабелю силового марки ВВП 3x2,5 вартістю 3481,60 грн., двадцять пляшок горілки «Word Class» торговельної марки «Рrime» місткістю 0,5 літра кожна загальною вартістю 1812,60 грн., та три вентилятори теплові торговельної марки «Рrime Теchnics» моделі «HFV 215» загальною вартістю 723 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6017,20 грн.

Крім цього, 31 січня 2020 року близько 23.30 год., у ОСОБА_3 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення, умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, 31 січня 2020 року близько 23.30 год., перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, та, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, проник на частково огороджену територію даного домоволодіння.

Після чого, шляхом віджиму металопластикових дверей тераси незаконно проник в приміщення вищевказаного будинку АДРЕСА_3 , звідки, таємно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу електричної проводки даного будинку викрав 100 метрів кабелю силового марки ВВГ-П 3x1,5 виготовленого ТОВ ТД «Интерелектро» відповідно до ГОСТ 16442-80, вартістю 911,20 грн., та двадцять автоматичних вимикачів «Shneider Electric» типу ВА63 1Р 25 АС вартістю 1792,56 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2703,76 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Крім цього, 30 січня 2020 року близько 23.30 год., у ОСОБА_3 , який перебував по АДРЕСА_4 виник злочинний намір, направлений на незаконне проникнення до житла.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 30 січня 2020 року, близько 23.30 год., перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, та, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, проник на неогороджену територію даного домоволодіння.

Після цього шляхом віджиму металопластикових дверей незаконно проник в приміщення вищевказаного будинку АДРЕСА_4 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , чим порушив право потерпілої гарантоване статтею 30 Конституції України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла.

17 червня 2020 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавленням волі строком на 3 роки 6 місяців;

- за ч.1 ст.162 КК України у виді 2 років обмеження волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 надали прокурору письмову згоду на укладення ним угоди про визнання винуватості.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду про визнання винуватості та просить суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

Прокурор в судовому засіданні завив, що дана угода підлягає до затвердження.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просила суд угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 162 КК України які згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів тяжких та невеликої тяжкості - відповідно.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 надали прокурору письмову згоду на укладення ним угоди про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати , пов`язані з проведенням експертиз, які необхідно стягнути із ОСОБА_3 .

Крім того, у зв`язку із винесенням вироку, існує доцільність продовжити ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на визнання ОСОБА_3 підлягають до задоволення цивільні позови потерпілих.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 472, 473-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити укладену 17 червня 2020 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.162 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавленням волі строком на 3 роки 6 місяців;

- за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 6280 (шість тисяч двісті вісімдесят) грн. 40 (сорок) коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до 00 год. 00 хв. 14 серпня 2020 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк тримання його під вартою, який обчислювати з моменту його взяття під варту, тобто з 7 лютого 2020 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити, стягнувши на її користь з ОСОБА_3 2703 (дві тисячі сімсот три) грн. 76 (сімдесят шість) копійок майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити, стягнувши на його користь з ОСОБА_3 6017 (шість тисяч сімнадцять) грн. 20 (двадцять) копійок майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1