УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2020 Справа №607/27644/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000605 від 25.10.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутата, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє дітей, працюючого оператором екскаватора ФОП ОСОБА_4 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2019 року близько 23 години 00 хвилин водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «ГАЗ» моделі 31105-120, р.н. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.2.9.(а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР України), згідно яких водіям категорично заборонено керувати транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Керуючи вказаним автомобілем, ОСОБА_3 рухався без пасажирів та вантажу автодорогою «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» від м. Тернополя до смт. Козова зі швидкістю 80 км/год. Під час руху, водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. В цей час у попутному напрямку проїзною частиною дороги , автодорогою «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», відносно автомобіля «ГАЗ» моделі 31105-120, р.н. НОМЕР_1 рухався пішохід ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 житель с. Таурів, Козівського району Тернопільської області. Маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода, який рухається проїзною частиною дороги водій ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п. 12.2. ПДР України вчинив у попутному відносно свого руху наїзд на пішохода ОСОБА_6 , передньою правою частиною автомобіля «ГАЗ» моделі 31105-120, р.н. НОМЕР_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди (наїзду автомобілем «ГАЗ» моделі 31105-120) ОСОБА_6 отримав рану підборіддя та садно правого ліктя, подвійний перелом нижньої щелепи, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння належать до середніх.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 12.2 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся. На даний час про вчинене він ОСОБА_3 , щиро шкодує, просить суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового засідання обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а порушене щодо нього кримінальне провадження просить закрити.

В судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримують клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , просять звільнити останнього від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, оскільки вони помирилися з обвинуваченим ОСОБА_3 та він повністю відшкодував завдану злочином шкоду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти, як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим визначено законом не як право, а як обов`язок суду.

Як вбачається з п. 14 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, постанова (ухвала) судді (суду) має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій постанові слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності суд прийшов до переконання, що діяння, яке інкримінують обвинуваченому дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, винуватість ОСОБА_3 у його вчиненні доводиться, а також те, що існують умови та підстави, передбачені КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення, в даному випадку ОСОБА_3 , необережного злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Підставою для його звільнення є певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує - примирення винного з потерпілим.

З врахуванням вищенаведених підстав та умов, з огляду на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності не є правом, а є обов`язком суду, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, ст.ст. 129, 284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0000605, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2019 року про її обвинувачення закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1