ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/365/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1869/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Камінь-Каширського райсуду Волинської області від 30.06.2010 року ОСОБА_7 засуджений за ст. 185 ч.3, 152 ч.2, 186 ч.2, 153 ч.2, 70 КК України до 10 років позбавленні волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом сукупності злочинів частково приєднано покарання за вироком від 08.06.2010 року Ковельського міськрайонного суду Волинської області, яким засуджувався за ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, - і остаточно до відбуття призначено 12 років позбавлення волі.
Ухвалою від 25.02.2016 року Шевченківського районного суду міста Львів керуючись ст. ст. 7, 9, 537, 539 КПК України на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-УІП від 26.11.2015року - ОСОБА_7 зараховано. в строк покарання, призначеного вироком Камінь-Киширського районного суду Волинської області від 30.06.2010 року, строк попереднього ув`язнені з квітня 2010 року по 27 серпня 2010 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 07.04.2010 року.
Кінець строку: 18.11.2021 року.
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Дергачівськогорайонного суду Харківської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Камінь-Каширського райсуду Волинської області від 30.06.2010 року.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що за час відбуття покарання засуджений належних для себе висновків не зробив та на даний час повністю не визнавав своєї вини, що взагалі ставить під сумнів його виправлення, не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, має стійку тенденцію на систематичне вчинення умисних і тяжких злочинів, раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, але знову вчинив умисні тяжкі злочини, а відтак він не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.
Не погодившись з рішенням районного суду захисник засудженого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дергачівськогорайонного суду Харківської області від 25 березня 2019 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання засудженого та звільнити його умовно-дострокового на невідбутий строк покарання.
В обґрунтування своєї вимог посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_7 був переведений до ВК №109, як до установи з полегшеним режимом тримання, з Личаківської ВК№30 саме за сумлінне ставлення до праці та поведінку. Вказує, що ОСОБА_7 відбувши 3/4 покарання , призначеного судом за вчинення тяжкого злочину, своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 засуджений вироком Камінь-Каширського райсуду Волинської області від 30.06.2010 року за ст. 185 ч.3, 152 ч.2, 186 ч.2, 153 ч.2, 70 КК України до 10 років позбавленні волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом сукупності злочинів частково приєднано покарання за вироком від 08.06.2010 року Ковельського міськрайонного суду Волинської області, яким засуджувався за ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, - і остаточно до відбуття призначено 12 років позбавлення волі.
Ухвалою від 25.02.2016 року Шевченківського районного суду міста Львів керуючись ст. ст. 7, 9, 537, 539 КПК України на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-УІП від 26.11.2015 року - ОСОБА_7 зараховано. в строк покарання, призначеного вироком Камінь-Киширського районного суду Волинської області від 30.06.2010 року, строк попереднього ув`язнені з квітня 2010 року по 27 серпня 2010 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 відбув понад 3/4 частини строку покарання, відповідно до характеристики адміністрації колонії мав 19 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується ввічливих відносин з персоналом установи.
По прибуттю у «Личаківську виправну колонію (№ 30) працевлаштований днювальним у 2010 році, а затим працював з 01.07.2015 року у відділі виготовлення брусків на посаді обліковця. До роботи ставився сумлінно. З 12.06.2018 року у «Дергачівській ВК № 109» працевлаштований у серпні-вересні 2018 року різноробом ферми, в жовтні 2018 року працював слюсарем машино-тракторного парку, у листопаді 2018 року-лютому 2019 року водієм автопарку. До роботи ставився сумлінно, але даних про виконання плану робіт, перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участі у вирішенні питань організації праці нема.
При цьому за весь час відбуття покарання засуджений не виплатив матеріальну і моральну шкоду потерпілій за виконавчими листами у сумі 5100 грн., взагалі не приділяв цій обставині уваги, виконавчі листи взагалі не витребувані із суду установою ВК.
Крім того відповідно до психологічної характеристики ОСОБА_7 вбачається, що поведінка засудженого залежить від ситуації, в якій він знаходиться, темперамент холеричний, нові форми поведінки виробляє повільно, чуттєвий до образ, довго їх забуває і переживає, страждає від мнимої несправедливості, насторожений та недовірливий, психічний стан не стабільний, поведінка демонстративна.
Участь засудженого ОСОБА_7 в програмах диференційованого виховного впливу фактично не підтвердилася у судовому засіданні, т.я. засуджений до бібліотеки не ходить, у спорті досягнень не має, до церковних установ не звертався, самоосвітою не займається, не зрозуміла його діяльність у програмі «Духовне відродження».
З щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 вбачається, що тільки з січня 2019 року його поведінка та ступень виправлення засудженого оцінюється як «добре», а до цього часу оцінювалося тільки як «задовільна», він тільки «стає на шлях виправлення, зауважень не має».
Враховуючи зазначене, а також дані про особу засудженого ОСОБА_7 , який неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти статевої недоторканості особи; двічі звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково та в короткий проміжок часу після звільнення знову скоював аналогічні злочини; зменшення строку відбуття покарання, з урахуванням перерахунку строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України в ред. 26.11.15р., колегія суддів вважає особу засудженого та його поведінку у разі умовно-дострокового звільнення непередбачуваною, а термін звільнення ( майже два роки) з врахуванням суспільної небезпечності особи занадто значним.

Враховуючи це , колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передчасності умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді -