Провадження №1-кс/127/4715/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_4 про зміну йому раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2020 захисник ОСОБА_5 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну йому раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби або зменшення розміру застави, посилаючись на те, що 08.04.2020 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також одночасно визначено розмір застави в сумі 168 160 гривень.
Сторона захисту вважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та таким, який не відповідає фактичним даним підозрюваного ОСОБА_4 , а саме суд не дотримався вимог ст.ст. 177, 183 КПК України.
Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від слідства та суду, впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, при цьому в судовому засіданні слідчий та прокурор не навели жодних із вище перерахованих та передбачених ст. 177 та ст. 183 КПК України підстав та ризиків, які б чітко та аргументовано дали б суду підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не спростували б можливість застосування менш суворішого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , а також, необгрунтовано застосовано розмір застави у максимальному розмірі.
Також, не було взято до уваги, те що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де проживає разом із батьками та цивільною дружиною, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Крім того, сам ОСОБА_4 зацікавлений в справедливому розслідуванні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вину визнає, щиро кається та постійно сприяє досудовому розслідуванню, а саме: дав зізнавальні покази, надав можливість провести обшук у приміщенні, яке винаймав та надав інформацію про інші наркотичні засоби.
Наведені обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , наявність постійного зареєстрованого місця проживання. Крім того, останній має на утриманні цивільну дружину та малолітню дитину.

На думку сторони захисту, судом при обрані даного запобіжного заходу не було враховано те, що судове рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обмежує його права і свободи, не відповідає характеру та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також суд не врахував, що даний вид запобіжного заходу обмежує право ОСОБА_4 на свободу та особисту недоторканність, гарантовані п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. На підставі викладеного просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання посилаючись на те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України обґрунтовані та на даний час не зменшились, а також відсутні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, його захисника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчим суддею встановлено, що Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000426, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2020, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

07.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

08.04.2020 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 червня 2020 року, а також одночасно визначено заставу в розмірі 168 160 грн. У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу на те, що на час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції були встановлені наступні ризики, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Однак, з часу обрання запобіжного заходу пройшов тривалий проміжок часу, в межах даного кримінального провадження проведенні заплановані слідчі дії. Крім того, суд звертає увагу на те, що станом на даний час відпав ризик про те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вину визнає, зі слідством співпрацє, що підтверджується тим, що останній наддав зізнавальні покази, наддав можливість провести обшук у приміщенні, яке винаймав та наддав інформацію про місце знаходження інших наркотичних засобів. Також, підозрюваний є особою, яка раніше не судима, зареєстрований, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітнього сина, за місцем проживання характеризується позитивно.

Крім того суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням, крім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Водночас, розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно ( абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).
У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти» від 22.05.2018, зазначено що гарантія, передбачена статтею 5 п. 3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки, питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави, і повинен враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.
У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив що відповідно до п. 3 статті 5 Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою.
Разом з цим, оцінивши докази надані стороною захисту на підтвердження майнового стану підозрюваного та членів його сім`ї, строк тримання підозрюваного під вартою, що дійсно свідчить про непомірність розміру застави для підозрюваного,та таким, що не відповідає матеріальному становищу підозрюваному.

Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя переконується в доцільності частковому задоволенню клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 180, 181, 194, 201, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

2)не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

4)утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

В іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали суду визначити до 04.06.2020.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя