Справа № 461/1982/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/311/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року, -
з участю адвоката ОСОБА_6
встановила:
цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту на все майно ОСОБА_7 , який було накладено Прокуратурою м. Львова 16.07.2005 року у межах кримінальної справи №182-0496.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що арешт на майно накладено в межах кримінальної справи на підставі положень КПК України 1960 року, досудове розслідування по справі завершено та винесено кінцеве процесуальне рішення, а отже вирішення питання про зняття арешту з майна виходить за межі компетенції слідчого судді і розгляд зазначеної справи має відбуватись в порядку цивільного судочинства.
На цю ухвалу адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, а також скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_7 , який було накладено Прокуратурою м. Львова 16.07.2005 року у межах кримінальної справи №182-0496. В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом безпідставно відмовлено у скасуванні арешту, порушено норми процесуального права та невірно враховано судову практику Верховного Суду. Зазначає, що оскаржувана ухвала була прийнята і розглянута судом за заявою, поданою, відповідно до п. 9 перехідних положень КПК України 2012р., ч. 3 ст. 6-1, ст. 409 КПК України 1960р. Вказує, що відповідно до вимог КПК України 1960р. за результатами розгляду таких заяв приймається судове рішення у формі постанови, а не ухвали. Застосування судом першої інстанції норм ст.ст. 170-174 КПК України 2012 року є теж порушенням кримінального-процесуального закону, оскільки не відповідає п. 9 перехідних положень КПК України 2012р. Апелянт покликається, що постановою Галицького районного суду м. Львова у 2006 році у кримінальній справі №182-0496 ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.б ст.1, 6 Закону України «Про амністію». У межах даної кримінальної справи Прокуратурою Львівської області 16.07.2005 накладено арешт на все майно, який на даний час залишився не знятим. А отже, з урахуванням положень п. 9 перехідних положень КПК України 2012р. та постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 202/1452/18, подана ним заява повинна бути розглянута у порядку кримінального судочинства за правилами КПК України 1960р.
Заслухавши доповідача, думку захисника, вивчивши матеріали судової справи, та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судової справи, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав до Галицького районного суду м. Львова заяву у порядку ст. 409 КПК України 1960 року про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_7 , який було накладено 16.07.2005 Прокуратурою м. Львова у кримінальній справі № 182-0496. У цій заяві адвокат зазначив, що у межах даної кримінальної справи у 2006 році Галицьким районним судом м. Львова ухвалено постанову, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.б ст.1,6 Закону України «Про амністію». Вказав, що арешт, накладений на майноОСОБА_7 , знятий не був, а тому це питання може бути вирішено у порядку ст. 409 КПК України 1960 року з урахуванням вимог п. 9 перехідних положень КПК України.
Згідно оскаржуваної ухвали, дана заява адвоката ОСОБА_6 була розглянута слідчим суддею як клопотання у порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
Разом з тим,відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, апеляційний суд вважає, що розгляд слідчим суддею заяви про зняття арешту майна як клопотання у порядку положень КПК України 2012 року у кримінальній справі, остаточне рішення у якій було прийнято у поряду КПК України 1960 року, суперечить вимогам п. 9 Перехідних положень КПК України.

Колегія суддів приходить до переконання, що заява адвоката ОСОБА_6 , подана у порядку ст. 409 КПК України 1960 року про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_7 , який було накладено 16.07.2005 Прокуратурою м. Львова у кримінальній справі № 182-0496, підлягає розгляду судом першої інстанції у порядку КПК України 1960 року.

Згідно зі ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок, у судовому засіданні з участю прокурора. При вирішення судом питань, зв`язаних з виконанням вироку, ведеться протокол судового засідання.

У порядку ст. 411 КПК України 1960 року суд вправі також вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків.

Ураховуючи те, що заява адвоката ОСОБА_6 розглянута судом першої інстанції без дотримання встановленого ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року порядку, судове рішення за наслідками розгляду цієї заяви підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки, заява адвоката ОСОБА_6 про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_7 , і яка подана у порядку ст. 409 КПК України 1960 року, по суті судом першої інстанції у встановленому законом порядку розглянута не була, колегія суддів вважає, що дану заяву слід направити у Галицькій районний суд м. Львова для її розгляду у порядку ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна скасувати.
Заяву адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_7 у кримінальній справі № 182-0496 направити в Галицький районний суд м. Львова для розгляду у порядку КПК України 1960 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4