Справа № 1-1/08
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості, -

В С Т А Н О В И В:

28.02.2020 ОСОБА_4 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про зняття судимості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що «15.05.2009 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська він був засуджений за бандитизм - за ст.69 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.04.2012 не відбуту ним частину покарання у вигляді 1 року 5 місяців та 15 днів позбавлення волі замінено більш м`яким покарання у вигляді 1 року 5 місяців та 15 днів виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків заробітку.
Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2013 його від подальшого покарання, призначеного у вигляді виправних робіт звільнено умовно-достроково на 2 місяці 25 днів.
Вказує, що з квітня 2012, тобто з часу заміни покарання у вигляді позбавлення волі, більш м`яким, він працює, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2010 року народження та ОСОБА_6 , 2013 року народження, а також мати похилого віку та інваліда 2-ї групи - ОСОБА_7 , 1939 року народження».
Вирішуючи клопотання суд, вислухавши пояснення ОСОБА_4 , думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні клопотання, перевіривши доводи клопотання, вважає вказати на наступне.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.
Суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості звернутися з відповідною заявою до компетентного суду.

Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах.

Крім того, при вирішенні клопотання, суд враховує припис частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-III, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість, та застосовує вимоги Кримінального кодексу України в редакції Закону від 28.12.1960 як такі, що поліпшують становище особи більш чимКримінальний кодекс України в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-III (порівнюючи між собою ст.ст.7-1, 55Кримінального кодексу України в редакції Закону від 28.12.1960 зі ст.ст.12, 89 КК України в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-III).
15.05.2009 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 був засуджений за бандитизм - за ст.69 КК України (в редакції 1960 року), до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2013 його від подальшого покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2009, звільнено умовно-достроково на 2 місяці 25 днів.

Відповідно до статті 7-1 Кримінального кодексу України В редакції Закону від 28.12.1960) - бандитизм (стаття 69) , належить до тяжкого злочину (відповідно до ст.12 КК України в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-III, належить вже до особливо тяжкого злочину).
Приписом п.6) частини1статті 55 Кримінального кодексу України В редакції Закону від 28.12.1960) встановлено , що такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі на строк понад три роки, але не більше шести років, якщо вони протягом п`яти років з дня відбуття покарання (основного і додаткового) не вчинять нового злочину .

Якщо особа у встановленому законом порядку була достроково звільнена від покарання, то строк погашення судимості обчислюється, виходячи з фактично відбутого покарання з моменту звільнення від відбування покарання (основного і додаткового). В разі, якщо невідбуту частину позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням, строки погашення судимості обчислюються, виходячи з відбутого строку позбавлення волі, з моменту відбуття більш м`якого покарання (основного і додаткового).

15.05.2009 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 був засуджений за бандитизм - за ст.69 КК України (в редакції 1960 року), до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2013 його від подальшого покарання, призначеного вироком від 15.05.2009 Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, звільнено умовно-достроково на 2 місяці 25 днів, тому строк погашення. судимості для ОСОБА_4 обчислюються, виходячи з відбутого строку позбавлення волі, з моменту відбуття більш м`якого покарання, тобто з 20.09.2013.

Тому, враховуючи припис п.6) частини1статті 55 Кримінального кодексу України В редакції Закону від 28.12.1960), ОСОБА_4 визнається таким, що не має судимості за умови, що він протягом п`яти років, у період часу з дня відбуття покарання (основного і додаткового), тобто, з 20.09.2013 до 20.09.2018, не вчинить нового злочину,

Таким чином, якщо перебіг зазначених у частини1статті 55 Кримінального кодексу України В редакції Закону від 28.12.1960) обчислюватися без їх переривання вчиненням нового злочину, то особа вважається такою, що не має судимості, втрачає статус судимого, автоматично, причому, оскільки погашення судимості випливає із закону, то ніяких документів для посвідчення цього факту, або встановлення даного факту окремим, спеціальним судовим рішенням, непотрібно.

Також суд, вирішуючи клопотання, враховує, що ОСОБА_4 суду не надав докази, що він протягом п`яти років, у період часу з дня відбуття покарання (основного і додаткового), тобто, з 20.09.2013 до 20.09.2018, не вчинив нового злочину, а суд за своєю ініціативою не має права, враховуючи принцип змагальності, відшукувати, витребувати докази на користь будь якої сторони.

З огляду на викладене, суд вважає, що правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості не має.

Керуючись ст.ст. ст.ст.7-1, 55Кримінального кодексу України в редакції Закону від 28.12.1960, ст.538 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Копію ухвали вручити заявнику та прокурору негайно.

Суддя: ОСОБА_1