УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 046 68 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка, Попільнянського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.163, ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 08.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.163, ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України, а саме: у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб; у незаконному проникненні до житла, та у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, існують ризики вчинення дій щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурори підтримали доводи клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник заперечував проти застосування такого заходу як тримання під вартою, оспорював наявність даних на підтвердження обґрунтованості підозри, наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання слідчого необґрунтованим. Просив суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, вказуючи на наявність міцних соціальних зв`язків та відсутність ризиків на які посилався слідчий у своєму клопотанні.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника, просив суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

08.06.2020 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст..208 КПК України.

Того ж дня 08.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.163, ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України.

Наданих матеріалів, що додані до клопотання, достатньо для висновку, що підозрюваний причетний до вчинення кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації яких підлягає перевірці та визначенню. А застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження з метою подальшого ефективного досудового розслідування та досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Таким чином можливо стверджувати, що підозра ОСОБА_5 на даній стадії є обґрунтованою, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколами допиту свідків, протоколами огляду та іншими матеріалами.

А тому доводи сторони захисту в цій частині спростовуються вищевказаними доказами, сукупність яких є достатньою на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання також містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 перебуваючи на волі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, наявність родини, постійного місця проживання, обставини вчинення злочину та його наслідки, а також інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при визначенні розміру застави слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, його вік, процесуальну поведінку, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній та розмір матеріальної шкоди, який, на думку органу досудового розслідування, заподіяний підозрюваним, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182,183 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваногоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою визначити до 06.08.2020 включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Застава вноситься підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р UA1012089. Призначення платежу: застава за (П.І.Б) згідно ухвали суду (назва суду) від (дата) по справі №, внесені (П.І.Б особи, що вносить заставу).

Документ, що підтверджує внесення застави, надається слідчому, а також адміністрації СІЗО.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади закордонний паспорт чи

інший документ, що надає право виїзду за межі України.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали виготовлений 15.06.2020.

Слідчий суддя