справа № 208/1310/18
провадження № 1-кп/208/187/19
УХВАЛА

11 грудня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,
клопотання прокурора про продовження домашнього арешту відносно:
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з посиланням на те, що ризики які враховувались при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, на теперішній час не змінились. ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів особами, у тому числі і за вчинення особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я. На теперішній час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі визнання винним, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші злочини.
Також, просив продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту ще на два місяці, так як інші запобіжні заходи, на його думку, не забезпечать належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
Адвокат ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на менш суворий. Обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, хворіє, не отримує належної медичної допомоги. Не вина обвинуваченого, що на теперішній час він не забезпечений перекладачем, що унеможливлює подальший розгляд справи. Просив суд змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти продовження строку домашнього арешту відносно обвинуваченого. Просила обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як прокурор тільки зазначив ризики, нічим їх не доводячи. Обвинувачений має постійне місце мешкання, яке на теперішній час співпадає з місцем його реєстрації, потребує лікування, можливості заробляти на утримання своєї родини. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, встановив наступне.
Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинувачених шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, особу обвинуваченого, ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі судимий за вчинення аналогічного за складом злочину, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, не має міцних соціальних зв`язків та може переховуватись від суду, терміну покарання, який загрожує у разі визнання їх винним, що є відповідними ризиками ухилення від суду, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинуваченого під варту, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , судом зазначається, що згідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Суд вважає, що домашній арешт відносно обвинуваченого, підлягає зміні в частині визначення його умов, а саме зазначення про застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . У решті умов домашнього арешту, суд залишає їх без змін, а саме цілодобовий домашній арешт за виключенням часу пов`язаного з лікуванням та працею.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , продовження строку домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити.

Строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити до 07.02.2020 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді цілодобового домашнього арешту за виключенням часу пов`язаного з лікуванням чи працею, продовжити до 07.02.2020 року, змінивши адресу його застосування на: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_6 :
- прибувати до суду чи прокурора за першим викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по справі поза межами судових засідань.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу, відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , відмовити

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та до відповідного органу поліції для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1