233 № 233/2637/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого

судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за

участю

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка, Донецької області, в рамках окремої процесуальної дії, клопотання прокурора «про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру за №0001469 від 06 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених в клопотанні та доданих до нього матеріалів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України станом на теперішній час не перестали існувати, а запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинувачених та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 надав суду письмове заперечення проти задоволення клопотання прокурора, з підстав зазначених в ньому, яке повністю підтримав у судовому засіданні, посилаючись на практику ЄСПЛ, та зазначивши, що на даний час немає підстав стверджувати про існування ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України, які не підтверджуються жодним доказами, на запобігання яких спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Крім того зазначив, що у обвинуваченого ОСОБА_8 позитивна характеристика з місця проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , він має постійне місце реєстрації, має родину та малолітню дитину 2017 року народження, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт, який вважав за можливо застосувати і до інших обвинувачених.

Захисник ОСОБА_6 , підтримав думку свого колеги та позицію підзахисних, вказав, що кримінальне провадження має низку процесуальних порушень з боку сторони обвинувачення, а його докази зібрані неналежним чином, а також зазначив про наявні стійки соціальні зв`язки у обвинуваченого ОСОБА_10 .. Просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити та змінити запобіжний захід обвинуваченим з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, його вимоги та додані матеріали, письмові заперечення та додані матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалами слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 07.03.2020 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська УВП (№6)» в Донецькій області.

В подальшому, ухвалами слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 05.05.2020 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська УВП (№6)» в Донецькій області було продовжено в межах строку досудового розслідування, до 06.06.2020 року включно.

За загальними правилами статті 331КПК України у разі спливу строку утримання обвинуваченого під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не перевищує двох місяців.
На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не завершено та завершити до закінчення строку тримання під вартою останніх, тобто до 06 червня 2020 року не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового провадження.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання обрання та продовження або зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також звертаючи увагу та враховуючи зауваження і заперечення сторони захисту щодо існуючих обставин розгляду справи на досудовому розслідуванні та даних, які характеризують обвинувачених з іншого боку, що, на думку захисників, може вплинути на можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли підстави вважати про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть спробувати:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні;
-вчинити інше кримінальне правопорушення;

Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення/зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177КПКУкраїни, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що:

- ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відповідно до вимог ст.12КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів з санкцією до 12 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги п.4 ч.2 ст.183КПК України. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_8 проживає на території м. Слов`янськ Донецької області, зазначений населений пункт знаходиться неподалік зони розмежування із тимчасово непідконтрольними Україні територіями так званої «ДНР», враховуючи вкрай напружену ситуацію в регіоні через проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та взагалі виїхати за межі України, з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини; може впливати на потерпілих та свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даних злочинів, може спробувати переконати або домовитись, або залякати вказаних осіб щодо надання ними неправдивих свідчень, та домовитись з іншими обвинуваченими, з якими він перебуває у дружніх стосунках, з метою створення алібі. Крім того, обвинувальний акт по іншому кримінальному провадженню за №0001120 за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебуває на розгляді у Краматорському міському суді Донецької області. На даний час рішення по кримінальному провадженню не прийнято. Дані обставини свідчать про системний характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 .. У зв`язку із викладеним, обвинувачений матиме змогу знову вчинити новий злочин. До того ж, суд вважає за необхідне виключити із даних, наданих стороною обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_8 такі відомості, як «стійких соціальних зв`язків ні з ким не має та не підтримує», оскільки зазначене спростоване наданими стороною захисту відомостями;

- ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів з санкцією до 12 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги п.4 ч.2 ст.183КПК України. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 стійких соціальних зв`язків ні з ким не має та не підтримує, проживає на території м. Костянтинівка, Донецької області, зазначений населений пункт знаходиться неподалік зони розмежування із тимчасово непідконтрольними Україні територіями так званої «ДНР», враховуючи вкрай напружену ситуацію в регіоні через проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та взагалі виїхати за межі України, у зв`язку із чим інші, більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на потерпілих та свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даних злочинів, може спробувати переконати або домовитись, або залякати вказаних осіб щодо надання ними неправдивих свідчень, та домовитись з іншими обвинуваченими, з якими він перебуває у дружніх стосунках, з метою створення алібі. Крім того, обвинувальний акт по іншому кримінальному провадженню за №0001120 за ч. 3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебуває на розгляді у Краматорському міському суді Донецької області. На даний час рішення по кримінальному провадженню не прийнято. Дані обставини свідчать про системний характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 . У зв`язку із викладеним, обвинувачений матиме змогу знову вчинити новий злочин. Загалом вище зазначене жодним чином не спростоване та офіційно не підтверджено стороною захисту.
- ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187КК України, яке відповідно до вимог ст.12КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів з санкцією до 12 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги п.4 ч.2 ст.183 КПК України. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_10 стійких соціальних зв`язків ні з ким не має та не підтримує, не працює, проживає на території м. Костянтинівка Донецької області, зазначений населений пункт знаходиться неподалік зони розмежування із тимчасово непідконтрольними Україні територіями так званої «ДНР», враховуючи вкрай напружену ситуацію в регіоні через проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та взагалі виїхати за межі України, у зв`язку із чим інші, більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного; з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на потерпілих та свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даних злочинів, може спробувати переконати або домовитись, або залякати вказаних осіб щодо надання ними неправдивих свідчень, та домовитись з іншими обвинуваченими, з якими він перебуває у дружніх стосунках, з метою створення алібі. Крім того, обвинувальний акт по іншому кримінальному провадженню за №0001120 за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебуває на розгляді у Краматорському міському суді Донецької області. На даний час рішення по кримінальному провадженню не прийнято. Дані обставини свідчать про системний характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 . У зв`язку із викладеним, обвинувачений матиме змогу знову вчинити новий злочин. Вказане жодним чином не спростоване та офіційно не підтверджено стороною захисту. Загалом вище зазначене жодним чином не спростоване та офіційно не підтверджено стороною захисту.
У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа обвинувачується у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що підозрюваний (обвинувачений), у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (справа «Пірузян проти Вірменії»).

Існуючи вищенаведені ризики, передбачені ст.177КПК України, які суд оцінює у сукупності, а не окремо, унеможливлюють зміну обраного щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який, який, як і раніше, так і на зараз, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Тож, зазначені ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд, погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

До того ж заяви сторони захисту про існування стійких соціальних зв`язків у обвинувачених та наявність позитивної характеристики, а також те що кримінальне провадження має низку процесуальних порушень з боку сторони обвинувачення, а його докази зібрані на досудовому розслідуванні неналежним чином, самі по собі, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на біль м`який, зокрема такий, як домашній арешт.

Посилання сторони захисту на тривалий розгляд кримінального провадження, є безпідставним, оскільки кримінальне провадження, як то вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, розслідувалось в строки встановленні досудовим розслідуванням, а в суді першої інстанції, враховуючи, що обвинувачені утримуються під вартою, негайно було призначено підготовче судове засідання, яке по суті не відбулось у зв`язку із не з`явленням до залу судового засідання основного захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 ..

Крім того, обґрунтовуючи доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, суд враховує, правову позицію Європейського суду з прав людини викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом на теперішній час не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 06 червня 2020 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання кожного з них окремо винними у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення; дані про осіб обвинувачених, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, суд вважає необхідним обрати та продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на строк шістдесят днів.

За таких підстав, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а відповідно в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

З урахуванням ч.4 ст.183КПК України, зокрема із обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 315 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання та продовження запобіжного заходу задовольнити.

В задоволенні клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Обрати та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 02 серпня 2020 року.

Обрати та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 02 серпня 2020 року.

Обрати та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 02 серпня 2020 року.

Обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 тримати від вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та захисникам, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді