Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1798/19
Провадження по справі № 1-кп/281/22/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2020 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законний представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі ведеоконференції з Олевським районним судом Житомирської області та Житомирською установою виконання покарань (№8) в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перга, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, не інваліда, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого а адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-11.10.1990 року Олевським районним судом Житомирської області засуджений за ч.2 ст.140 КК України до покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік;
-16.02.1998 року Олевським районним судом Житомирської області засуджений за ч.3 ст. 140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки з конфіскацією майна, із застосуванням ст.. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки, штраф 680 гривень;
-26.06.1998 року Олевським районним судом Житомирської області засуджений за ст. 100, 94, 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 14 років, на підставі ст. 43 КК України частково приєднано не відбуте покарання по вироку від 16.02.1998 року цього ж суду та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 років
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:
03.09.2019 близько о 23 години 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем власного проживання в будинку АДРЕСА_2 де між ним та його співмешканою гр. ОСОБА_6 виникла словесна сварка в яку втрутився син ОСОБА_6 , ОСОБА_6 . Під час даної сварки в цей же день та час в зазначеному місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, дістав з кишені своєї куртки розкладний ніж, який мав при собі, та наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_6 .
В результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітини зліва, яке супроводжувалося лівостороннім гемотораксом, які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 325 від 25.10.2019 року по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно вчинив злочини, за обставин викладених в обвинувальному акті.
Законний представник потерпілого та потерпілий підтвердили обставнини викладені в обвинувальну акті, при призначенні покарання обвинуваченому покладалися на розсуд суду.

Захисник не заперечував правильність кваліфікації дій обвинуваченого, та просив призначити йому покарання відповідно до ст.69 КК України, тобто більш м`якого ніж передбачено законом.

Позицію захисника підтримав обвинувачений ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оскільки, в суді встановлено, що дії ОСОБА_4 які виразилися в умисному заподіянні тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітини зліва, яке супроводжувалося лівостороннім гемотораксом, які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 325 від 25.10.2019 року по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 66 КК України, є щире каяття та повне визнання своєї вини.
Обставинами, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння, рецидив злочину та вчинення злочину стосовно неповнолітнього.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує що відповідно до вимог ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, та карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
На підставі викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин та обтяжуючих обставин, особи обвинуваченого, думку потерпілого та його законного представника, поведінку потерпілого який спровокував обвинуваченого на вчинення кримінального правопорушення, поведенку обвинуваченого який попросив вибачення у потерпілого суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання найменше яке передбачено санкцією ч.1ст. 121 КК України, а саме позбавлення волі строком на п`ять років.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Майнової шкоди завдано не було.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного , керуючись ч.1 ст.121 КК України, ст.ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання обчислювати з 04.09. 2019 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Речові докази:

складаний ніж червоною ручкою, який знаходиться на зберігання в Олеському ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченим та прокурору підлягає врученню негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1