Провадження № 1-кп/522/740/19
У Х В А Л А
В порядку ст. 331 КПК України
26 грудня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Баку, республіки Азербайджан, громадянин Азербайджану, з середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Баку, республіка Азербайджан, громадянин Азербайджану, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_6 ,
обвинувачені - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
перекладач- ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0001588 від 24.06.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Захисник заперечив проти продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачені підтримали думку захисника.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, з тих підстав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , обвинувачуються у вчиненні злочину тяжкому кримінальному правопорушенні, у разі звільнення з-під варти, вони зможуть ухилятися від явки до суду, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Підставою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачены можуть здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюються у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а саме з`являтися за викликом до суду, не перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не вчиняти дій, що можуть містити ознаки інших кримінальних правопорушень.
Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, офіційних джерел доходів немає, суд вважає ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним. Крім того, ОСОБА_7 немає тісних соціальних зв`язків є громадянином іншої країни- Азербайджан, суд вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Вказані вище ризики, на думку суду, виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу, а застосування іншого заходу буде недостатнім.
ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, не маючи джерел доходу, без офіційних джерел доходів, що на думку суду, свідчить про можливість вчинення останнім іншого кримінального правопорушення. Також, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_10 не одружений, немає стійких соціальних зв`язків, є громадянином іншої країни Азербайджан, що свідчить про можливість переховування останнім від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 331, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою обраховується з 26.12.2019 року та закінчує свою дію 23.02.2020 року.
Копію ухвали направити начальнику ДУ "ОУВП (№21)" Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України - для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Головуючий суддя:

26.12.2019