ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6729/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/135/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задоволено відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоростків, Гусятинського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого.

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 21 червня 2020 року 16 год. 25 хв

Ухвалою також визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_7 визначено звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 21 червня 2020 року.

ОСОБА_7 роз`яснено, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження №0000074 від 08.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України, звернувся із клопотанням, яке погоджено з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, з метою особистого збагачення вступили у злочинну змову з ОСОБА_11 , направлену на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропної речовини «амфетамін».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 діючи умисно, 19.12.2019 близько 17.30 год. перебуваючи у салоні автомобіля марки «VolkswagenPassat» р.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Незалежності, у м.Хоростків, Гусятинського району, Тернопільської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи в наявності незаконно придбану порошкоподібну речовину - «амфетамін», який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,0325 грама, незаконно збув його ОСОБА_12 , (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти у сумі 200 грн.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., «амфетамін», відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено.

Окрім цього, ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , 22.04.2020 близько 13.00 год., перебуваючи у м.Тернопіль біля будинку №9 по вул.Стадникової, отримав від останнього тверду речовину - «амфетамін», який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 30,438 грама, що згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 1 серпня 2000 року, являється особливо великим розміром, з метою подальшого його збуту.

Надалі, 22.04.2020 близько 14.00 год., з метою збуту незаконно отриманої від ОСОБА_11 психотропної речовини - амфетамін, масою 30.438 грама, ОСОБА_7 за допомогою автомобіля марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 перевозили її із м. Тернопіль у м.Хоростків Гусятинського району Тернопільської області.

Однак, цього ж дня, близько 14.00 год. працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та проведено огляд ОСОБА_7 в ході якого виявлено та вилучено із кишені спортивної куртки психотропну речовину амфетамін, масою 30.438 грама, обіг якого обмежено, який останній за попередньою змовою з ОСОБА_11 перевозив з метою збуту.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., «амфетамін», відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено.

ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, психотропних речовин вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2,3 ст.307 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,3 ст.307 КК України, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави, і постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави до 160 000 грн..

Свої доводи аргументує тим, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваного обманним шляхом втягнули у злочинну діяльність, але він добровільно зізнався у скоєному та сприяє слідству.

Зазначає, що розмір застави з огляду на матеріальне становище підозрюваного є завідомо непомірним.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, санкція останнього з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, що в силу вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, здійснювати тиск на свідків чи експерта або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків, інших підозрюваних та експертів у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюються ще й інші особи, а отже існує ризик їх вільного спілкування з підозрюваним, що перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також існує ризик незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Крім того, з матеріалів провадження слідує, що слідчий суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також визначив розмір застави, відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України, вірно врахувавши при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення і встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного, а тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави в межах визначених судом та не вбачає підстав для її зменшення як про це просить захисник.

Так, в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, а також у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Враховуючи відомості щодо зазначених обставин, які встановлені в ході судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків зможе забезпечити розмір застави в межах, встановлених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, з чим погоджується колегія суддів.

При цьому, об`єктивні обставини кримінального правопорушення і встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного та обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави саме у визначеному судом розмірі.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та визначення розміру застави.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2020 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді