Провадження № 1-кс/331/791/2020
Єдиний унікальний номер 331/632/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2020 року м. Запоріжжя
В судовому засіданні заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали клопотання, просили його задовольнити, зазначивши, що вже більше двох років слідчий не повертає його майно, яке не є предметом злочину, а було ним придбано у колекційних цілях. Просив скасувати арешт із всього майна, яке є його власністю на законних підставах.
Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 19.03.2020 ним винесена постанова про закриття даного кримінального провадження, прокурором вона скасована не була, тому подальше зберігання речових доказів є недоцільне. Не заперечував проти скасування арешту майна та поверненення речових доказів власнику.
Вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до частини 9 статті 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді від 21.05.2018 року у вказаному кримінальному провадженні було накладено арешт на майно ОСОБА_3 , вилучене 18.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет, ззовні схожий на стартовий пістолет «ІЖ» НОМЕР_1 ; 9 предметів, ззовні схожих на магазини з газових пістолетів; пластикову папку синього кольору з рукописним текстом з листами А4; 6 клатчів з монетами різного номіналу та року випуску в кількості 108; предмет, схожий на пістолет № НОМЕР_2 ; предмет, схожий на штик-ніж №1584; предмет, схожий на штик-ніж «tsz R»; предмет, схожий на штик-ніж Мосіна; предмет, схожий на штик-ніж №123; предмет, схожий на лезо від кортика № НОМЕР_3 ; предмет, схожий на ніж з кістяною ручкою; предмет, схожий на штик-ніж АК 47.
Слідчий суддя зауважує, що судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.
Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.
Так, на момент постановлення ухвали слідчого судді від 21.05.2018 року правовою підставою для накладення арешту на майно були підстави вважати, що вказані предмети можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, у подальшому усі вони були визнані речовими доказами відповідно до постанов слідчого.
Під час проведення досудового розслідування слідчим було призначено та проведено балістичні експертизи № 2-392, 2-386, 2-385, 2-370, 2-366 від 19.06.2018 року, № 2-373 від 11.07.2018 року, згідно висновків яких частина предметів є військовою холодною зброєю.
З огляду на наведене, враховуючи, що обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні будь-якого злочину не пред`явлено, кримінальне провадження закрито на підставі постанови слідчого, слідчий суддя вважає, що на даний момент права особи у користуванні належним йому майном обмежуються безпідставно, тому належить скасувати арешт на належну йому холодну зброю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2018 року, а саме:
- предмет зовні схожий на стартовий пістолет «ІЖ» НОМЕР_1 ;
- 9 предметів зовні схожих на магазини з газових пістолетів;
- предмет схожий на пістолет № НОМЕР_2 ;
- предмет схожий на штик ніж №1584;
- предмет схожий на штик ніж «tsz R»;
- предмет схожий на штик ніж Мосіна;
- предмет схожий на штик ніж №123;
- предмет схожий на лезо від кортика № НОМЕР_3 ;
- предмет схожий на ніж з кістяною ручкою;
- предмет схожий на штик ніж АК 47
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1