Справа № 314/1761/20
Провадження № 1-кс/314/922/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2020 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання слідчого Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області, погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, у кримінальному провадженні № 0000366, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Чернігівка, Чернігівський район, Запорізька область, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1)28.08.2007 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2)04.02.2008 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

3)28.07.2008 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 03.10.2011 року по відбуттю строку відбування покарання;

4)09.11.2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; Звільнений від відбування покарання 03.10.2014 року умовно-достроково, на невідбутий строк, що складає 10 місяців 24 дня;

5)18.11.2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

6)06.12.2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 06.04.2020 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
встановив:

з наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 18.04.2020 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 квітня 2020 року, о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою раніше судимою за скоєння тяжкого злочину, судимість за який не знята та не погашена в установленому законом порядку, перебуваючи на проїжджій частині по вулиці Зарічній в смт. Кам`яне Вільнянського району Запорізької області, навпроти домоволодіння № 58, у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час конфлікту, що стався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи ніж у правій руці, наніс останньому ножем, два удари у праву частину грудної клітини, після чого наніс ще один удар у ліве стегно, та один удар у скронево-білявушну ділянку зліва, в результаті чого, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого торако-абдомінального поранення з права із наскрізним пошкодженням 8 сегмента печінки, різаної рани правої половини грудної клітини, різаної рани скронево-білявушної ділянки, різаної рани верхньої третини лівого стегна.
У подальшому, потерпілий був госпіталізований до КНП «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня» Вільнянської районної ради.
Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_3 про підозру, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто: «умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння».

18.04.2020 року, ОСОБА_3 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0000366 від 18.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 будучи особою раніше судимою за скоєння тяжкого злочину, судимість за який не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, при цьому зазіхнув на невід`ємне право будь-якої людини - право на життя, закріплене ст.ст. 3, 27 Конституції України, а саме скоїв умисний тяжкий злочин, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, а також наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 18.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_3 інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_3 , дані про особу підозрюваного, який раніше судимий за скоєння тяжкого злочину, судимість за який не знята та не погашена в установленому законом порядку, знову вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, за який Кримінальним кодексом,передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також те, що ОСОБА_3 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, тому є ризик того, що підозрюваний може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі. Крім того, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілого та свідків, які являються мешканцями одного села, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання щодо обставин злочину. До того ж, варто враховувати й те, що ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь-яким чином. У зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, зазначених у клопотанні слідчого та наведених прокурором у судовому засіданні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Виходячи з інкримінованого ОСОБА_3 злочину, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.
В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів про відсутність у підозрюваного наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування, а також не доведено відсутності у підозрюваного наміру вчинити інший злочин, та враховуючи, що матеріали клопотання не містять даних про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також даних про джерело його доходу, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу свідків та потерпілого у провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено .
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 18.04.2020 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 до 16.06.2020 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 18.04.2020 року.
Встановити строк дії даної ухвали до 16.06.2020 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

20.04.2020