Справа 127/8750/20
Провадження 1-кс/127/3918/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000253 внесеного до ЄРДР 25.02.2020, про продовження застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що в неї в провадженні перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 25.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що 25.02.2020 близько 20 години 10 хвилин, поліцейський взводу № 1 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержант поліції ОСОБА_4 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, проходив по вулиці Героїв Крут, а саме навпроти будинку 4В, в м. Вінниці, де помітив підозрілу особу чоловічої статі, яким виявився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що поводив себе підозріло та тримав в руках предмет, ззовні схожий на пістолет. Підійшовши до нього, працівник поліції ОСОБА_4 відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» реагуючи з власної ініціативи в позаробочий час, з метою перевірки документів та встановлення особи, представився йому та показав своє службове посвідчення.

На законні вимоги ОСОБА_4 , який представився та пред`явив посвідчення працівника правоохоронного органу, до ОСОБА_3 представитися та пред`явити документи, що посвідчують його особу, останній не відреагував, після чого почав чинити активну фізичну протидію виконанню працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків.

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_4 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки став поводити себе агресивно, та усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, наніс один удар кулаком своєї правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_4 .. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 наніс ще два удари кулаком в область голови ОСОБА_4 ..

Далі, на висловлену вимогу працівника поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_3 відреагував агресивно та намагався втекти, однак, ОСОБА_4 наздогнав його та, заздалегідь, попередивши про необхідність припинення протиправних дій надав достатньо часу для виконання законних вимог поліцейського. Однак, ОСОБА_3 законних вимог поліцейського не виконав, після чого ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до нього спеціальний засіб - кайданки, затримавши його таким чином.

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 поліцейському взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанту поліції ОСОБА_4 заподіяно (згідно виписки MKЛ ШМД № 4672) забій м`яких тканин скроневої ділянки ліворуч, забій м`яких тканин обличчя.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше судимий: 24.09.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких, передбачена ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За підозрою у скоєнні вказаного кримінального правопорушення 25.02.2020 о 23 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 затриманий слідчим СВ Київського ВП ГУНП у Вінницькій області, якому 26.02.2020 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України.

27.02.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_3 обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Двомісячний строк досудового розслідування у даному провадженні закінчується 26.04.2020 однак, протягом вказаного строку закінчити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки в ході досудового розслідування по вказаному провадженню призначено стаціонарну комплексну судово-психолого-психіатричну експертизу, яка згідно відповіді з КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» , у зв`язку з карантином на коронавірус COVID-19 не проводиться, крім того необхідно виконати наступні дії:

- отримати висновок стаціонарної комплексної судово-психолого- психіатричної експертизи;

- повідомити підозрюваному ОСОБА_3 про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри.

- виконати інші слідчі дії, необхідність проведення яких може виникнути під час розслідування кримінального провадження;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України вищевикладені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ОСОБА_3 , строк дії якої завершується 26.04.2020.

Вина підозрюваного ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.02.2020 від 25.02.2020;

- протоколом огляду місця події від 25.02.2020;

- протоколами допиту свідків;

- протоколом затримання особи від 25.02.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 26.02.2020;

- висновком судово-медичної експертизи матеріалів, № 226 від 26.02.2020;

- та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_3 вчинив насильницький, середньої тяжкості злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а також насильницький злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 2 років.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням продовження існування ризиків, які були підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_3 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, крім цього ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку та доходу, не навчається, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тому з метою ухилення від покарання останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, підозрюваний усвідомлюючи суворість покарання може вживати заходів, щодо переховування від органів досудового розслідування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України., та незаконно впливати на свідків передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального

правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому менш суворі запобіжні заходи, не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1ст. 177 КК України та виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176, 178, 182, 184, 194, 199, 202, КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Прокурором було повідомлено слідчого суддю про те, що їй на даний момент невідоме місце перебування підозрюваного, а тому не виявилось можливим доставити у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 ..

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_3 на теперішній час не оголошений у міжнародний розшук, оскільки належні та допустимі докази в підтвердження цього відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 , тому враховуючи вище вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000253 внесеного до ЄРДР 25.02.2020, про продовження застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя