ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/525/20 Справа № 187/1809/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000478 від 13 вересня 2019 року за апеляційною скаргою прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні начальника Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області; українця; освіта середня технічна; не працюючий; не одружений; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року кримінальне провадження №0000478 від 13.09.2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При прийнятті рішення судом першої інстанції було враховано думку потерпілого, який просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, так як він примирився із обвинуваченим та ОСОБА_8 відшкодував відшкодував заподіяну йому шкоду в повному об`ємі, крім того прокурор вважав за можливе закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, а ОСОБА_8 не заперечував проти закриття кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а отже кримінальне провадження щодо нього у відповідності з вимогами ст. 477 КПК України не є провадженням у формі приватного обвинувачення, а відтак законних підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення не вбачається. Разом з тим, потерпілим в судовому засіданні було подано заяву про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КПК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, проте суд розглянувши вказане клопотання прийняв безпідставне рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просила її задовольнити в повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі.
Згідно з ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
З матеріалів провадження вбачається, що потерпілим ОСОБА_9 до суду першої інстанції подано заяву про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим (а.п.13).
Суд першої інстанції, постановлюючи ухвалу, дійшов висновку про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ст. 128 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, що відповідає п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.
При цьому, в мотивувальній частині цієї ухвали, суд обґрунтував своє рішення тим, що потерпілим заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням та відмовою від обвинувачення, з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, а саме, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а отже кримінальне провадження щодо нього у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 477 не є провадженням у формі приватного обвинувачення.
Таким чином, вищевказаний висновок суду не може вважатися законним та обґрунтованим, оскільки містить суперечності, адже суд першої інстанції ухвалив закрити провадження, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, та, в цей же час, в мотивувальній частині ухвали зазначив щодо примиренням винного з потерпілим.
Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що суд першої інстанції, без згоди сторін кримінального провадження, самостійно змінив підстави закриття кримінального провадження, вийшовши за межі поданої потерпілим заяви про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме до застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Крім того, перевіривши надані матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції допустив такі порушення вимог процесуального закону, які згідно зі ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, такими, які перешкоджають або можуть перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу та ухвалити законне та обґрунтоване рішення з огляду на наступне.
Згідно роз`яснень, які містять в постанові № 12 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені кримінальним кодексом. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Як вбачається з ухвали, судом не було встановлено вказані обставини, не перевірялось, чи дійсно ОСОБА_8 винний в інкримінованому йому злочині.
За таких обставин, для забезпечення принципу верховенства права та законності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення поданої апеляційної скарги та скасування ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з дотриманням вимог процесуального закону повно і всебічно дослідити зібрані докази, дати їм належну оцінку, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, та ухвалити обґрунтоване, вмотивоване та законне рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні начальника Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року, якою кримінальне провадження №0000478 від 13.09.2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4