Справа № 521/8223/20
Номер провадження:1-кп/521/1046/20
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
10 липня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний судом м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
у присутності обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000799 від 20.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої за ч.1,ч.3 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Малиновським районним судом міста Одеси розглядається кримінальне провадження внесення до ЄРДР за № 0000799 від 20.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч.1,ч.3 ст.191 КК України.
Захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_4 заявлене клопотання, підтримане обвинуваченою ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акту прокурору.
Адвокат ОСОБА_4 обґрунтовує клопотання невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він не містить формування висунутого обвинувачення, а викладені лише обставини які слідчий вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування та правова кваліфікація з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. При цьому наявна вказівка про те, що ОСОБА_5 саме підозрюється у вчиненні інкримінованому їй злочину. Таким чином обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України прокурором у відповідності до вимог закону не висунуто. Крім того, відповідно до ч.3 ст.283 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань прокурором також вносяться відомості такої процесуальної дії, як закінчення досудового розслідування, проте такі відомості в реєстрі взагалі відсутні. Також у клопотанні адвоката звернуто увагу суду, що повторність тотожних злочинів - це вчинення двох або більше злочинів одного й того самого виду при єдності об`єкта та об`єктивної сторони. Повторність тотожних злочинів згадується у багатьох статтях Особливої частини Кодексу.

Повторністю однорідних злочинів прийнято вважати вчинення двох або більше злочинів, які пов`язані однаковими або подібними об`єктами, вчиняються у межах однієї й тієї самої форми вини. Так, згідно з приміткою до ст. 185 КК, викрадання майна визнається повторним не лише тоді, коли раніше було вчинене тотожне викрадання майна, а й тоді, коли йому передувало будь-яке однорідне розкрадання майна. Сам факт вчинення злочину не перший раз створює повторність. Для кваліфікації вчинення особою двох або більше злочинів за ознакою спеціальної повторності має значення, якою була повторність злочинів. Якщо було вчинено два або більше тотожних злочинів, передбачених однією й тією ж статтею КК з кваліфікуючою ознакою "повторно", то кваліфікація вчиненого має бути лише за цією статтею без застосування правил про сукупність злочинів. Тут має місце повторність у вузькому її розумінні. Така повторність охоплює вчинення кількох злочинів, які не відрізняються своїми юридичними ознаками. Згідно з ч-. 2 ст. 32 не є повторністю продовжуваний злочин - злочин, що складається із двох чи більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь, які є реалізацією єдиного злочинного наміру винної особи. Тотожні діяння, з яких складається продовжуваний злочин, можуть самі по собі (кожне окремо) бути і такими, що містять всі ознаки самостійного злочину, і такими, що за інших обставин розглядалися б лише як інші правопорушення (наприклад, адміністративні). Продовжуваний злочин починається вчиненням першого і закінчується вчиненням останнього із тотожних злочинних діянь, які складають цей злочин. Єдиний злочинний намір, який об`єднує злочинні діяння при вчиненні продовжуваного злочину, як особливий вид умисної форми вини, має місце тоді, коли винний, за наявності загальних ознак умислу, реалізовує свій задум, розраховуючи вчинити у різний час не одне, а декілька (два чи більше) тотожних за своїми ознаками злочинних діянь, спрямованих на досягнення загального результату. Єдиний злочинний намір на вчинення продовжуваного злочину, як правило, виникає у винного ще до вчинення першого із діянь, які складають цей злочин. Наявність ознак продовжуваного злочину з точки зору кваліфікації діяння означає, що воно розглядається як один злочин. Враховуючи вищевикладене захисник не погоджується з кваліфікацією дій, що інкримінуються його підзахисній діяння, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти клопотання адвоката, вказуючи що кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для його закриття чи зупинення не має. Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами законодавства України. Перешкод для призначення судового розгляду кримінального провадження не вбачається.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, повідомлений про розгляд справи у встановленому порядку, поважність причин неявки суду не представив.

Суд заслухавши доводи сторін, прийшов до наступного висновку.
Підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України може бути лише його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Як вбачається з обвинувального акту складеного відносно обвинуваченої ОСОБА_5 він складений та підписаний слідчим,затверджений прокурором, містить відомості, визначені ч.2 ст.291 КПК України, а також додатки, передбачені ч.3 цієї є ж норми закону. Тобто обвинувальний акт формально відповідає встановленим вимогам.
Відповідно до положень ст. 338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення в суді за результатами судового розгляду. Тобто, не конкретне, незрозуміле на думку сторони захисту обвинувачення, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Не є підставою для повернення обвинувального акту і незгода сторони захисту з кваліфікацією інкримінованих обвинуваченій діянь.
Суд приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання захисника, також приймає до уваги, що відповідно до п.2 ч.1 ст.91 КПК України винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину відноситься до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування цих обставин положеннями ч.1 ст.92 КПК України покладається на прокурора. Оцінка доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності надається судом після дослідження цих доказів, яке відбувається не на стадії підготовчого судового засідання, а під час судового розгляду справи.
Фактично захисник вказує на неправильність кваліфікації дій ОСОБА_5 у інкримінованих їй діяннях , але суд не може прийти до висновку про правильність чи хибність такого твердження на стадії підготовчого судового засідання і без дослідження доказів у справі.
Таким чином суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника і повернення обвинувального акту прокурору.
Судом встановлено, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 підсудне Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для його закриття чи зупинення не має.
Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами законодавства України.
Перешкод для призначення судового розгляду кримінального провадження не вбачається.
Керуючись ст.ст. 217, 314-316, 334, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів передбачених ч.1, ч.3 ст. 191 КК України
Судовий розгляд призначити у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси на 17 липня 2020 року на 13 годину 00 хвилин.
У судове засідання викликати:
- прокурора, обвинувачену, захисника, потерпілого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1