Справа № 474/1285/19
Провадження № 1-кс/474/462/19
УХВАЛА
Іменем України

26.12.19 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 24.11.2019р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 25.09.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, -

встановив:

24.12.2019р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 (далі -скаржник) на постанову старшого слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 (далі - слідчий) від 24.11.2019р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000333 від 25.09.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України (далі - оскаржувана постанова).
Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову вказуючи на те, що остання є необґрунтованою та передчасною, а розслідування кримінальне провадження не проведено належним чином та було необ`єктивним.
Так, в оскаржуваній постанові слідчий зазначає про витребування та дослідження рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області у цивільній справі № 474/990/17 за позовом ОСОБА_6 до ПП Редакція газети Вісник Врадіївщини, однак скаржник стверджує, що слідчий не міг ознайомитися з вказаним судовим рішенням оскільки ухвалою Верховного Суду від 04.03.2019р. матеріали цивільної справи № 474/990/17 витребувані із Врадіївського районного суду Миколаївської області.
З огляду на вищевикладене скаржник також вказує на те, що в оскаржуваній постанові слідчий зазначає про не взяття судом до уваги свідчень ОСОБА_7 під час винесення рішення у цивільній справі № 474/990/17 та як наслідок відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, хоча вказана справа перебуває на розгляді у Верховному Суді, а тому не відомо, як саме неправдиві свідчення ОСОБА_7 вплинуть на винесення рішення.
В оскаржуваній постанові всі спростовані факти та твердження свідка обґрунтовувалися як оціночні судження, однак на думку скаржника, це є поширенням неправдивої інформації під присягою.
В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 заперечила щодо вимог скарги вказуючи, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до приписів КПК України за результатами проведення всіх необхідних слідчих дій.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 135 КПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.
24.09.2018р. ОСОБА_8 звернувся до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, в якій повідомив щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України, а саме дачі останнім як свідком неправдивих свідчень у справі за позовом ОСОБА_6 до редакції газети Вісник Врадіївщини.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань заява ОСОБА_8 зареєстрована 25.09.2018р. за № 0000333 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 384 КК України.
З протоколів допиту ОСОБА_8 від 27.09.2018р. та 21.02.2019р. вбачається, що про обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення йому стало відомо з онлайн трансляції на порталі Судова влада судового засідання, яке відбулося 04.04.2018р. в приміщенні Врадіївського районного суду Миколаївської області.
06.12.2018р. ОСОБА_8 звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просив долучити до матеріалів кримінального провадження оптичний диск з відеозаписом онлайн трансляції судового засідання Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04.04.2018р. у справі № 474/9990/17 за позовом ОСОБА_6 . Вказане клопотання в порядку визначеному КПК України слідчим не вирішувалося.
Також матеріали кримінального провадження містять рапорт про прийняття від скаржника 12.10.2018р. через секретаря заяви про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, яка приєднана до ЄРДР № 0000333. Рапорт зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події 10.12.2018р. за № 2602.

10.12.2018р. скаржник звернувся до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області із письмовою заявою щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме дачі останнім як свідком, який був приведений до присяги, неправдивих свідчень в судовому засіданні 04.04.2018р. під час розгляду справи за позовом ОСОБА_6 до редакції газети Вісник Врадіївщини. Вказана заява 10.12.2018р. зареєстрована за № С-11.
При цьому, матеріали кримінального провадження не містять жодних процесуальних рішень чи будь-яких даних щодо вирішення питання слідчим про внесення заяви скаржника про вчинення кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Із заяви скаржника і протоколів його допиту від 07.12.2018р. та 26.02.2019р. вбачається, що про обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення йому стало відомо з онлайн трансляції на порталі Судова влада судового засідання, яке відбулося 04.04.2018р. в приміщенні Врадіївського районного суду Миколаївської області.
18.01.2019р. прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_9 (далі - прокурор), який згідно постанови від 26.09.2018р. визначений старшим групи прокурорів призначених для здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні за № 0000333, надано слідчому письмові вказівки за вихідним № (15-34)331вих-19 щодо проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та заходів у вказаному кримінальному провадженні.
Так, прокурором надано слідчому вказівки щодо:
- вирішення питання про витребування із Врадіївського районного суду Миколаївської області копії судового рішення від 24.05.2018р. та постанови апеляційного суду Миколаївської області 22.11.2018р. у справі № 474/990/17 та копію журналу судового засідання у цій справі;
- оглянути з дотриманням вимог ст. 237 КПК України долучений до матеріалів кримінального провадження оптичний диск із записом ходу судового засідання у справі № 474/9990/17, із детальним відображенням у протоколі огляду ходу допиту ОСОБА_7 як свідка, зазначений диск визнати документом та приєднати у цій якості до матеріалів кримінального провадження.
На виконання вказівок прокурора слідчий звернувся до голови Врадіївського районного суду Миколаївської області листом за № 490/62-2019 від 21.01.2019р., в якому просив надати копії судового рішення від 24.05.2018р. та постанови апеляційного суду Миколаївської області 22.11.2018р. у справі № 474/990/17 та копію журналу судового засідання у цій справі.
Не отримавши відповіді від Врадіївського районного суду Миколаївської області та не виконавши вказівки прокурора слідчий 28.02.2019р. виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Постановою від 05.03.2019р. прокурором скасовано постанову слідчого від 28.02.2019р. про закриття кримінального провадження у зв`язку з невиконанням у повному обсязі слідчим вказівки прокурора та передчасним прийняттям рішення про закриття кримінального провадження, без вжиття всіх передбачених заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин скоєного правопорушення.
Матеріали кримінального провадження містять копії рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23.05.2018р. та постанови Миколаївського апеляційного суду від 22.11.2018р. у справі № 474/990/17, які постановою слідчого від 10.04.2019р. визнанні документами по кримінальному провадженню.
Водночас, слід відмітити, що вказані копії судових рішень фактично є копіями з копій, які належним чином не завірені.
Постановою від 10.04.2019р. документом по кримінальному провадженню також визнано DVD-R компакт диск, про долучення якого як доказу клопотав ОСОБА_8 06.12.2018р., та який згідно протоколу огляду речей був оглянутий слідчим лише 17.05.2019р. З протоколу огляду речей слідує, що відеозапис на DVD-R компакт диску є неякісним, неповним та не чітким.
17.05.2019р. слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Постановою від 31.05.2019р. прокурором скасовано постанову слідчого від 17.05.2019р. про закриття кримінального провадження оскільки слідчим не в повному обсязі з`ясовано обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.
20.07.2019р. слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_10 від 30.08.2019р. у справі 474/804/19 задоволено скаргу ОСОБА_8 та скасовано постанову слідчого від 20.07.2019р. про закриття кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 05.09.2019р. у справі № 474/814/19 в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 20.07.2019р. про закриття кримінального провадження відмовлено в зв`язку з скасуванням останньої слідчим суддею 30.08.2019р.
Матеріали кримінального провадження містять текст ухвали Верховного Суду від 04.03.2019р. у справі № 474/990/17, з якого не зрозуміло з якого джерела він був отриманий, однак не містять жодних процесуальних рішення щодо вирішення питання про долучення останнього до матеріалів кримінального провадження.
24.11.2019р. слідчим винесено оскаржувану постанову, якою кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 25.09.2018р. закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Так, в оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що на підставі свідчень ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , аналізу рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23.05.2018р., яке набрало законної сили 22.11.2018р., у справі № 474/990/17 за позовом ОСОБА_6 до редакції Газети Вісник Врадіївщини про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, позовної заяви заявника (як вбачається із оскаржуваної постанови - ОСОБА_8 ) до ОСОБА_7 від 12.12.2016р. та рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14.03.2017р. у справі № 474879/17, не було встановлено наявності у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, оскільки показання ОСОБА_7 не взяті судом до уваги під час винесення рішення у справі № 474/990/17 та є оціночними судженнями, а тому не потягли та не могли потягти за собою настання суспільно-небезпечних наслідків.
Згідно ч. 1 та п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника.
Відповідно до п. 1 розділу 2, п.п. 1-3 розділу 4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016р. (далі - Положення), до Реєстру вносяться відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника.
Відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення.
Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування.
До витягу з Реєстру включається зокрема інформація про: номер та дату реєстрації кримінального провадження (виділення матеріалів досудового розслідування); дату надходження заяви, повідомлення та дату і час внесення відомостей про заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Реєстру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, наслідок розслідування кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР)).
Частиною 1 ст. 60 КПК України визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Однак, в порушення вищевказаних норм чинного законодавства, матеріали кримінального провадження не містять жодних процесуальних рішень щодо внесення заяви скаржника про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому, слід наголосити на тому, що з тексту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що фактично слідчим в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 25.09.2018р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, проводилися слідчі дії лише за заявою ОСОБА_8 .
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
В свою чергу, п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.
У відповідності до ч.ч. 4 та 5 ст. 40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ст. 84-86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частинами 1-3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З комплексного аналізу КПК України вбачається певний алгоритм проведення досудового розслідування, порядок та послідовність вчинення процесуальних дій, з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, в тому числі щодо події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 384 КК України передбачено кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони злочину є обстановка і час його вчинення. Вказані дії можуть вчинятися лише під час проведення дізнання, досудового слідства або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи тимчасовою спеціальною комісією ВР або в суді.

Показання - це відомості про факти, які підлягають встановленню у кримінальній чи цивільній справі і мають важливе значення для правильного вирішення справи. Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Завідомо неправдиві показання утворюють склад цього злочину, якщо вони дані уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку і належним чином процесуально оформлені.

Згідно ч.ч. 5 та 6 ст. 230 ЦПК України, перед допитом свідка, головуючий під розписку попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводить його до присяги: Я, (ім`я, по батькові, прізвище), присягаю говорити правду, нічого не приховуючи і не спотворюючи.
Текст присяги підписується свідком. Підписаний свідком текст присяги та розписка приєднуються до справи.
Як встановлено в судовому засіданні слідчий не вчиняв жодних слідчих дій з метою з`ясування обставин набуття ОСОБА_7 статусу свідка в цивільній справі та приведення його до присяги.
Виносячи постанову закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, посилається на копії судових рішень.

Статтею 265 ЦПК України визначено вимоги до рішення суду, зокрема в частині зазначення фактичних обставин, встановлених судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, доказів, відхилених судом, та мотиви їх відхилення, однак вказана стаття не передбачає обов`язку фіксування показань свідка в судовому рішенні.
Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 247 ЦПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.
Технічний запис судового засідання є додатком до протоколу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи.
Отже, для встановлення суті показань свідка наданих під час судового розгляду цивільної справи, а також встановлення значення, яке вони мають для правильного вирішення справи, необхідно в комплексі досліджувати технічний запис судового засідання та рішення суду.
Як встановлено в судовому засіданні слідчий не вчиняв жодних належних слідчих дій з метою отримати та дослідити технічний запис судового засідання, як і виконати належним чином вказівки прокурора щодо отримання копії журналу судового засідання.
Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що слідчим порушено приписи ст. 214 КПК України щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви скаржника про вчинення кримінального правопорушення та не проведено належних слідчих дій щодо встановлення обставин та не зібрано відповідних належних та допустимих доказів, які б беззастережно свідчили про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Слід також відмітити, що у постанові слідчий посилається на приписи ст. 214 КПК України вказуючи на закінчення строків досудового розслідування, при чому матеріали кримінального провадження містять клопотання слідчого, погоджене прокурором, про продовження строку досудового розслідування, адресоване слідчому судді.
Водночас, матеріали кримінального провадження не містять жодного процесуального рішення за результатами розгляду вказаного клопотання слідчим суддею, в порядку визначеному 2951 КПК України.
Отже, вказуючи про факт закінчення строків досудового розслідування, слідчий не зазначає жодних обставин на підтвердження останнього, не надає цьому факту жодної юридичної оцінки та не покладає його в основу постанови про закриття кримінального провадження.
Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України № 296 від 14.04.2016р. (далі - Інструкція), передбачено, що кримінальні провадження за межі органу досудового розслідування надсилаються із супровідним листом, який підписується керівником (його заступником відповідно до розподілу функціональних обов`язків) та реєструється в канцелярії органу досудового розслідування (у разі її відсутності - у канцелярії органу поліції) відповідно до вимог законодавства з питань діловодства. Копії супровідних листів поміщаються до відповідного наряду-накопичувача.
Кримінальне провадження перед надсиланням повинно бути належним чином оформлене: містити внутрішній опис документів, пронумеровані аркуші, бути прошитим та скріпленим печаткою. На зворотному боці останнього аркуша кримінального провадження слідчий, який його оформив, ставить свій підпис із зазначенням своєї посади, дати, кількості підшитих у томі аркушів (цифрами та словами).
Водночас, в порушення приписів Інструкції, матеріали кримінального провадження направленні до Врадіївського районного суду Миколаївської області супровідним листом № 889/62-2019 від 24.12.2019р. за підписом слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 , а не керівником чи заступником керівника органу досудового розслідування.
При чому матеріали кримінального провадження оформленні неналежним чином, оскільки не містять внутрішнього опису документів, аркуші непронумеровані, непрошиті та скріплені печаткою. На зворотному боці останнього аркуша кримінального провадження відсутній підпис слідчого, який його оформив, із зазначенням своєї посади, дати, кількості підшитих у томі аркушів (цифрами та словами).
Частиною 3 ст. 283 КПК України, п. 1 розділу 2 Положення визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про закінчення досудового розслідування, в тому числі і про закриття кримінального провадження.
Однак, в порушення вищевказаних норм чинного законодавства, матеріали кримінального провадження не містять жодних процесуальних рішень щодо внесення відомостей про закриття кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того постанова про закриття кримінального провадження, в порушення приписів ст. 110 КПК України, не містить належної мотивації з посиланням на обставини встановлені під час досудового розслідування та докази, якими ці обставини підтверджуються.
Вищевикладене в сукупності, свідчить про неповноту, необ`єктивність та неефективність проведеного досудового розслідування, а відтак скарга є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 24.11.2019р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 25.09.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, - задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 24.11.2019р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 25.09.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 27.12.2019р.

Слідчий суддя ОСОБА_1