У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001467від 14.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001467від 14.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна.
Клопотання мотивує тим, що як встановлено досудовим розслідуванням: 13.12.2019 до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення інспектора СРПП Ужгородського РВП ОСОБА_4 про те, що в ході превірки документів на транспортний засіб марки «Фольксваген Пассат», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , останні викликали підозри, а саме згідно наявних баз даних значаться розбіжності.
14грудня 2019 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
В ході огляду місця події 13.12.2019 слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 » та автомобіль марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55.
Слідчий вказує, що вказаний транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та останнім було надано дозвіл на огляд автомобілю марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 ».
Слідчий зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вказаний автомобіль належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 .
Згідно з положеннями абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Окрім цього, відповідно до кримінального процесуального закону арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
В клопотанні вказано, що 14 грудня2019 року постановою слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 » та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 », визнані речовими доказами.
Слідчий звертає увагу на те, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Слідчий вказує і на те, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведеної експертизи.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Водночас відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Зважаючи на те, що транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 », є об`єктами кримінально протиправних дій та визнані речовими доказами, останні можуть бути використаніпід час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Слідчий в клопотанні зазначає, що без наявності вказаного транспортного засобу та технічного документа (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) до останнього не видається можливим проведення низки експертиз, а саме: трасологічної експертизи транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 »,татехнічної експертизи технічного документа (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 », які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування.
За приписами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Необхідно також звернути увагу, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанніслідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуженняз метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 2, 9, 16, 36, 131, 132,167, 170,171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55, та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 », який наразі зберігається при матеріалах кримінального провадження. Заборонити використання та розпоряджання автомобілем марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_4 визначити місце його зберігання за адресою: АДРЕСА_3 . Заборонити використання та розпоряджання свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 » , та визначити місце зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином подав рапорт в якому просив проводити розгляд за його відсутності.
Власник майна та володілець майна в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Однак їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділенням Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0001467 відомості про яке 14грудня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 13 грудня 2019 року, під час огляду місця події було виявлено та вилучено: транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55, та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 », що на даний час зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Зазначені відомості також можуть свідчити про необхідність вилучення такого транспортного засобу із незаконного обігу, оскільки у відповідності до ст.121-1 КУпАП, експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені заборонена.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Матеріали клопотання містять постанову слідчого про визнання предметів речовими доказами, згідно якої легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 », визнано речовими доказами.

Слідчий суддя враховує і те, що до матеріалів клопотання додано постанову про призначення технічної експертизи документа та трасо логічної експертизи номерного позначення автомобіля, проведення яких неможливе без накладення арешту на легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55, та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 ».

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прохання слідчого визначити місце зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467 від 14.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN»моделі «PASSAT» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55, та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 ».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1