Справа № 473/2684/19
Номер провадження1-кп/473/66/2020
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
ВИРОК
іменем України

"10" лютого 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

01.12.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, штраф сплачено повністю.

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

захисник адвокат ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
12 грудня 2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області в парку імені Шевченка, обвинувачений ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінальне провадження відносно якого було виділено в окреме провадження та який вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2018 року /справа №473/630/18, провадження № 1-кп/473/150/2018/ за даним епізодом визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України з призначенням покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком випробування на 2 роки, а також інша особа кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження /справа №473/430/20, провадження № 1-кп/473/154/2020/ за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном, здійснили відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , під час якого потерпілому, обвинувачений ОСОБА_9 наніс один удар в область голови в результаті чого потерпілий ОСОБА_7 упав на землю. Після цього особа відносно якої кримінальне провадження виділено в окреме провадження, а також засуджений ОСОБА_10 нанесли декілька ударів ногами лежачому на землі потерпілому ОСОБА_7 .. В подальшому особа відносно якої кримінальне провадження виділено в окреме провадження утримував лежачого на землі потерпілого ОСОБА_7 , долаючи його волю, а обвинувачений ОСОБА_9 тим часом з кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 дістав мобільний телефон моделі «SONY Хреrіа Z 6602» в середині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» з абонентським номером НОМЕР_1 , та з плечей потерпілого ОСОБА_7 зняв рюкзак в якому були наступні речі: електрошокер чорного кольору, мобільний телефон моделі «Samsung GТ-Е1200і» синього кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , яким відкрито та повторно заволодів обвинувачений ОСОБА_9 ..

В подальшому обвинувачений ОСОБА_9 передав відкрито викрадений ним у потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон моделі «SONY Хреrіа Z 6602» в середині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» з абонентським номером НОМЕР_1 , засудженому ОСОБА_10 , який розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті умисних протиправних дій обвинувачених ОСОБА_9 , особи відносно якої кримінальне провадження виділено в окреме провадження та засудженого ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_7 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 2212 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_9 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним повністю, та підтвердив факт скоєння ним цього злочину, при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив злочин, та щиро розкаюється в скоєному. При цьому обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що 12 грудня 2017 року він разом із своїм знайомим відносно якого кримінальне провадження виділено в окреме провадження знаходився в місті Вознесенську Миколаївської області в паркі імені Шевченко. Разом з ними був і потерпілий ОСОБА_7 . Там же вони зустрілись зі своїм знайомим засудженим ОСОБА_10 . У них виник намір відкрито заволодіти иайном потерпілого ОСОБА_7 . З цією метою вони втрьох підійшли до потерпілого ОСОБА_7 . При цьому він вдарив потерпілого в обличчя і потерпілий ОСОБА_7 впав на землю. Після цього до потерпілого ОСОБА_7 підбіг його знайомий, відносно якого кримінальне провадження виділено в окреме провадження, і в цей момент ОСОБА_11 вдарив потерпілого ОСОБА_7 кілька разів ногою. Він /тобто обвинувачений ОСОБА_9 / також бив потерпілого ОСОБА_7 ногами, коли той лежав на землі. При цьому він /тобто обвинувачений ОСОБА_9 / схопив рюкзак потерпілого і побіг з ним. В цей момент його знайомий відносно якого кримінальне провадження виділено в окреме провадження та засуджений ОСОБА_11 допомогли потерпілому ОСОБА_7 підвестись та посадили його на лавку. Коли вони залишили потерпілого ОСОБА_7 в парку на місці вчинення злочину, вони втрьох підійшли до кафе "Майамі", то ОСОБА_11 обміняв у нього свій мобільний телефон, який впав та розбився під час побиття потерпілого ОСОБА_7 в парку на мобільний телефон моделі «SONY Хреrіа Z 6602». Після чого вони розійшлися по домам.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_9 у суда немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви від 12 грудня 2017 року в 23 години 05 хвилин про вчинене кримінальне правопорушення відносно нього, потерпілим ОСОБА_7 в приміщенні чергової частини Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області був повідомлений працівник Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, що стало підставою для проведення досудового розслідування за даним кримінальним провадженням. /том №1, а.к.п. 150/.

Відповідно до підсумків судової медичної експертизи №655 від 15 грудня 2017 року, на основі даних судово медичного огляду потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нього виявлені крововиливи в підщелепній ділянці зліва, на червоній облямці нижньої губи зправа, в скроневій ділянці зправа, на яснах верхньої щелепи зправа, в підлопатковій ділянці зліва, набряк тканин в ділянці променево-запястного суглобу задньої поверхні. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого /тупих/ предмета /предметів/ з обмеженою контактуючою поверхнею. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, пункту 2.3.5 дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виключається вірогідність утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. /том №1, а.к.п. 154 155/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13 грудня 2017 року, слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області з 06 годин 45 хвилин до 07 годин 15 хвилин оглянута територія парку імені Шевченка в місті Вознесенську Миколаївської області, який знаходиться в центральній частині міста. /том №1, а.к.п. 156/.

Протоколом огляду місця події від 13 грудня 2017 року, відповідно до якого в період часу з 23 годин 20 хвилин до 23 годин 45 хвилин оглянуто мобільний телефон моделі «Samsung GТ-Е1200і», який був незаконно вилучений з користування потерпілого ОСОБА_7 12 грудня 2017 року. /том №1, а.к.п. 158/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 13 грудня 2017 року речовим доказом за кримінальним провадженням визнано: мобільний телефон моделі «Samsung GТ-Е1200і», який був повернутий потерпілому ОСОБА_7 /том №1, а.к.п. 159/.

Протоколом огляду місця події від 14 грудня 2017 року, відповідно до якого в період часу з 16 годин 30 хвилин до 17 годин 00 хвилин оглянуто електрошокер чорного кольору з вмонтованим в нього ліхтариком, який був незаконно вилучений з користування потерпілого ОСОБА_7 12 грудня 2017 року. /том №1, а.к.п. 161 162/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 13 грудня 2017 року речовим доказом за кримінальним провадженням визнано: електрошокер чорного кольору з вмонтованим в нього ліхтариком, який був повернутий потерпілому ОСОБА_7 /том №1, а.к.п. 163/.

Протоколом огляду місця події від 04 січня 2018 року, відповідно до якого в період часу з 10 годин 25 хвилин до 10 годин 45 хвилин оглянуто мобільний телефон моделі «SONY Хреrіа Z 6602», який був незаконно вилучений з користування потерпілого ОСОБА_7 12 грудня 2017 року. /том №1, а.к.п. 174/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 04 січня 2018 року речовим доказом за кримінальним провадженням визнано: мобільний телефон моделі «SONY Хреrіа Z 6602», який був повернутий потерпілому ОСОБА_7 /том №1, а.к.п. 175/.

Висновком товарознавчої експертизи від 15 грудня 2017 року з фототаблицею до нього по визначенню залишкової вартості майна, яке було незаконно вилучене з користування потерпілого ОСОБА_7 12 грудня 2017 року, відповідно до якого, ринкова вартість без врахування ПДВ, мобільного телефона моделі «Samsung GТ-Е1200і» становить 380 гривень, мобільного телефона моделі «SONY Хреrіа Z 6602» - 1680 гривень, електрошокера з вмонтованим в нього ліхтариком 152 гривні. /том №1, а.к.п. 178 180/.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає недопустимими доказами за кримінальним провадженням протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 грудня 2017 року /том №1, а.к.п. 165 167, том №1 а.к.п. 169 171/ з участю потерпілого ОСОБА_7 , а також протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 січня 2018 року /том №1, а.к.п. 183 184, том №1 а.к.п. 186 187/ з участю свідка ОСОБА_12 , так як слідчі дії за даними протоколами з участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 проведені з порушенням вимог ч.1 ст. 228 КПК України, відповідно до якої перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Дані вимоги ч.1 ст.228 КПК України органом досудового розслідування при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками не були виконані із свідком ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_7 .

Аналіз та оцінка приведених в сукупності допустимих доказів, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_9 .

Умсині дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 .

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшуює покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та відповідно до розділу VІ Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_9 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що за місцем проживання він характеризується задовільно, має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, мешкає із співмешканкою на утриманні якої знаходиться п`ятеро неповнолітніх дітей, він не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатра та нарколога комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня», є судимим. /том №1, а.к.п. 206 217/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_9 , його ставлення до вчиненого ним злочину, з врахуванням позицій прокурора та захисника, які просили суд призначити обвинуваченому ОСОБА_9 основний вид покарання в виді позбавлення волі з іспитовим строком випробування, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Питання про долю речових доказів, судом не вирішується, оскільки дане питання було вирішено вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2018 року відносно засудженого за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_10 /справа №473/630/18, провадження № 1 кп/473/150/2018/. /том №1, а.к.п. 27 28/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_9 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 02 /два/ роки, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1