Справа № 645/1386/20
Провадження № 1-кс/645/326/20
У Х В А Л А
іменем України

13 березня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність СВ Немишлянського ВП ГУНП м.Харкова, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із скаргою, в якій просить суд зобов`язати слідчого ( уповноважену службову особу) Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 04.03.2020 року про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України
В обгрунтування поданої скарги зазначає, що 04 березня 2020 року на ім`я начальника Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ним була надана заява від 04.03.2020 року про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. В даній заяві про вчинення кримінального правопорушення він зазначив, що 24 вересня 2014 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова було розірвано шлюб між ним та ОСОБА_4 . Від шлюбу ми маємо двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 20.10.2015 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова було
зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди
ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з його дітьми -
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та встановлено порядок його участі у виховані дітей. 10 грудня 2015 року ним була складена нотаріально завірена заява про надання згоди на тимчасовий виїзд за кордон до Російської Федерації в період з 25 грудня 2015 року по 25 січня 2016 року його малолітнім дітям.в супроводі матері ОСОБА_4 або ОСОБА_9 , які по закінченні терміну перебування за
кордоном забезпечують повернення його дітей в Україну. В подальшому,
ОСОБА_4 виїжджала з дітьми до Російської Федерації в пункті пропуску
Гоптівка 31.12.2015 року та повернулася 12.01.2016 року. 21.01.2016 року ОСОБА_4 , використовуючи згоду від 10.12.2015р., яка діяла станом до 25.01.2016р., не попередивши заявника та без згоди малолітніх дітей вивезла їх до Російської Федерації в пункту пропуску Гоптівка. З цього часу ОСОБА_4 не бачив своїх малолітніх дітей і йому не відомо про їх долю. 21 січня 2016 року його колишня дружина, використовуючи шахрайським шляхом отриману від нього згоду на їх виїзд за кордон, вивезла їх до Російської Федерації, де і утримує їх без його згоди, тим самим, на думку заявника, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України - викрадення людини, вчинене щодо малолітнього, щодо двох чи більше осіб, або здійснюване протягом тривалого часу. У заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 04.03.2020 року відповідно до ст.214 КПК України, були вимоги про внесення заяви до ЄРДР та початок досудового розслідування, а також про надання ОСОБА_4 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у відповідності до ч.2 ст. 55 КПК України. Однак, станом на 06.03.2020 року повідомлення про те, що слідчий (уповноважена службова особа) Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області у відповідності до вимог ч.І ст. 214 КПК України вніс зазначену вище заяву про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та витяг із ЄРДР він не отримав.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним вище..
Прокурор, уповноважена особа Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась в установленому законом порядку.
За приписами ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності прокурора та уповноваженої посадової особи Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області, оскільки своїм правом присутності, останні не скористалися.
Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.
04.03.2020 року ОСОБА_4 подав до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України ОСОБА_4 , що підтверджується штампом Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області про отримання.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, слідчий суддя виходить з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1ст.303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В Узагальненні про практику - розгляду скарг на рішення, дії чи
бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового
розслідування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, викладеного в листі від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17
зазначено, що необхідність існування судового порядку оскарження аналізованого
виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні у ст. 214 КПК обов`язку слідчого,
прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення
про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з
будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального
правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяв (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Таким чином, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо
розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні
відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи
повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно
зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості
заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише
обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей
про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації
відповідними органами завдань кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок досудового розслідування.
За приписами ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчий чи прокурор не наділені дискреційними повноваженнями щодо вирішення питання про внесення чи невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як і щодо вирішення питань про підставність та обґрунтованість заяви про вчинення кримінального правопорушення на стадії внесення відповідних відомостей до ЄРДР та/або підслідності справи іншому органу, оскільки вказані обставини підлягають з`ясуванню та встановленню після початку досудового розслідування.
Станом на день розгляду скарги Немишлянським ВП ГУ НП в Харківській області не спростовано доводи скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 04.03.2020 року.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість завленої скарги та необхідність її задоволення.
Керуючись ст. 214, 303, 304, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність СВ Немишлянського ВП ГУНП м.Харкова, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 04.03.2020 року про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: