Провадження № 11-кп/4820/183/20
Категорія : ч. 2 ст. 15 с. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Хмельницьким СІЗО № 29 матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 листопада 2016 року за № 0007640 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 11 лютого 2020 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовлено.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 28.11.2016 року близько 17 години 20 хвилин, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою позбавлення життя та заволодіння чужим майном, під вигаданим приводом поміняти у ОСОБА_9 400 евро національну валюту, запросив його у підсобне приміщення, що у дворі будинку АДРЕСА_1 , та, перебуваючи у вказаному підсобному приміщенні, коли ОСОБА_9 дістав зі своєї кишені кошти в сумі 20 тисяч гривень і почав відраховувати від цієї суми кошти еквівалентні сумі 400 євро, ОСОБА_7 , який перебував за спиною у ОСОБА_9 , раптово умисно напав на останнього з метою заволодіння його майном, здійснивши впритул постріли з заздалегідь заготовленого для вчинення злочину та взятого із собою пневматичного пістолета невстановленої конструкції. Заряд від пострілу влучив в область скроневої ділянки голови потерпілого, внаслідок чого останній впав на коліна на підлогу у підсобці, а кошти випали у нього з рук. У цей же час ОСОБА_7 лівою рукою схопив ножиці, що знаходилися на столі у підсобному приміщенні, та їх руків`ям умисно наніс ОСОБА_9 ряд ударів в ліву сторону голови. ОСОБА_9 зумів підвестися на ноги та вирвати з рук ОСОБА_7 ножиці, після чого, відштовхнувши останнього, вибіг з підсобного приміщення. ОСОБА_7 також вибіг за ОСОБА_9 , здійснив ще два постріли в область шиї потерпілого, проте ОСОБА_9 втік з місця вчинення злочину, залишивши у підсобному приміщенні кошти в сумі 20 тисяч гривень.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заволодів коштами ОСОБА_9 у сумі 20 тисяч гривень та спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді двох кульових проникаючих сліпих поранень голови в ділянці правої вушної раковини перед її мочкою, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, двох кульових непроникаючих сліпих поранень м`яких тканин по задній поверхні та рани м`яких тканин лівої вилице-скроневої ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_7 намагався умисно протиправно заподіяти смерть потерпілому ОСОБА_9 з корисливих мотивів, однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Непогоджуючись з ухвалою, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити обраний йому запобіжний захід на більш м`який, а саме особисте зобов`язання.

Ухвалу вважає незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог закону.

Суд не обґрунтував ризики, визначені у ст. 177 КПК України, проігнорував презумпцію невинуватості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення такої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має розцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.
Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Подане до суду першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України. В його обґрунтування прокурор посилався на те, що строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 24 грудня 2019 року, проте завершити розгляд справи у строк, на який обрано запобіжний захід не можливо, оскільки судове слідство проведено не повністю, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу останньому, не зменшились.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись суддею. При цьому, був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу.

Окрім того, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суддя правильно врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років. Вказане може спонукати останнього до переховування від правоохоронних органів та суду.

Тому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу на особисте зобов`язання відсутні, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема ОСОБА_7 може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином.
Наявність ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про необхідність обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2019 року, якою продовжено дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 11 лютого 2020 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4