Справа № 199/2166/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0000278 відносно ОСОБА_6 , уродженця смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, студента Національного технічного університету «Дніпропетровська політехніка», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк якого спливає 10 липня 2020 року та яке підтримав представник потерпілої ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовується тим, що:

- обвинувачений може переховуватися від органів суду,

- обвинувачується у вчиненні необережного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за яке законом, у разі визнання винуватості, передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі,

- може незаконно впливати на потерпілих та свідків,

- перешкоджати кримінальному провадженню,

- 03.06.2020 року не прибув у судове засідання,

- під час досудового розслідування свідок ОСОБА_7 суттєво змінив покази у частині швидкості руху транспортних засобів;

- 29.03.2020 року вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, перевищив встановлені швидкості руху у місті, рухаючись зі швидкістю 109 км./год;

- потерпіла ОСОБА_8 звернулась до прокуратури Дніпропетровської області з повідомленням про новий злочин, скоєний ОСОБА_6 за ст.388 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання,просили продовжити запобіжний захід у вигляді «нічного» домашнього арешту.

Суд, вирішуючи заявлене прокурором клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

17.01.2020 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до 14.03.2020 року та покладено на нього обов`язки: не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження у період часу з 21:00 год. до 06:00 год.; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомити про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України, та в`їзд в Україну.
Ухвалою слідчого суді від 12.03.2020, 12.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло з 21-00 до 06-00 години, з покладанням певних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить те, що ОСОБА_6 усвідомлює, що він обвинувачується у скоєнні необережного тяжкого злочину, за вчинення якого йому може загрожувати покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років у разі визнання винуватості.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконного впливу на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані свідків та потерпілих.
Суд, враховуючи вищезазначене, вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам є лише запобіжний захід у виді домашнього арешту, враховуючи обсяг, характер обвинувачення висунутого ОСОБА_6 у скоєнні злочину.

Але суд не погоджується з думкою прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з огляду на наступне.

Прокурором суду не надані будь які докази про порушення обвинуваченим ОСОБА_6 умов домашнього арешту та покладених на нього обов`язків, а звернення, заяви до правоохоронних органів, від потерпілих, свідків, експертів, про здійснення тиску, погроз з боку обвинуваченого на їх адресу з приводу досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, відсутні.
ОСОБА_6 працевлаштований, офіційно працює, а у разі застосування до нього цілодобового домашнього арешту, безпідставно позбавить його певного конституційного права та позбавить отримання матеріального забезпечення.

Що стосується зміни свідком ОСОБА_7 своїх показів, то суд наголошує, що вказаний свідок ще не допитувався, тому суд позбавлений можливості на теперішній час з`ясувати чи дійсно це так.

Що до посилання на звернення потерпілої ОСОБА_8 до прокуратури Дніпропетровської області з повідомленням про новий злочин, скоєний ОСОБА_6 за ст.388 КК України, слід зауважити, що за даним кримінальним провадженням не має особи яка була би повідомлена про підозру, за кримінальним провадженням був би складений обвинувальний акт, який направлений до суду для судового розгляду, не обґрунтоване посилання прокурора та представника потерпілої, яке значення має вказане кримінальне провадження для вірного вирішення справи відносно ОСОБА_6 та як може воно вплинути на справу.

Також, крім загальної фрази, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, прокурором доказів з цього приводу суду не надані.

Суд вважає, що одного лише висловлення думки прокурором, що обвинувачений не виконає покладених на нього процесуальних обов`язків, буде намагатися чи намагатиметься переховуватися від суду чи вчиняти інші дії, направлені на протидію судового розгляду, недостатньо. Зазначене повинне підтверджуватися відповідними матеріалами і доказами, та які не були надані суду стороною обвинувачення.

Що стосується не прибуття ОСОБА_6 у судове засідання, суд не може врахувати цей випадок як підставу для застосування обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як і його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки зазначене мали одиничний характер та не носять системного характеру.

На теперішній час при вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту відносно обвинуваченого, суд враховує наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , якого повідомлено про підозру у скоєнні необережного тяжкого злочину, якому у разі визнання винуватості, може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, продовження обвинуваченому строку домашньому арешту повністю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання процесуальних рішень суду, запобігання спробам: ухилення обвинуваченого від суду або переховування, здійснювати незаконний вплив або тиск на потерпілих, свідків, які ще не допитані.
З огляду на викладене, керуючись Конвенцією, правовими нормами КПК України, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21-00 до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_1 ,який буде заходом забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та правової норми, яку містить ст.177 КПК України, та є втіленням щодо забезпечення дотримання конституційних прав і свобод людини та громадянина на такому ж рівні, як вони гарантуються Європейською Конвенцією з прав людини та основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 331, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 05 вересня 2020 року включно та заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло з 21-00 до 06-00 години.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21-00 до 06-00 години, окрім, як за дозволом суду; за першою вимогою прибувати до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України, та в`їзд в Україну.
В іншій частині заявленого клопотання прокурора відмовити.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Новомосковському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області, який повинен негайно повідомити про це суд.
Працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло ОСОБА_6 за вказаною адресою, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1