В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002310 від 24.07.2019 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галоч, Ужгородського району, не працюючого, не одруженого, з початковою середньою освітою, угорця, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_5
перекладача - ОСОБА_6
представника виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
24 липня 2019 року близько 02 годин 10 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи у дворі загального користування, що за адресою м. Ужгород, вул. Можайського 34 Закарпатської області, помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , та маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з метою використання його для власних потреб, а саме для того щоб проїхатись по території м. Ужгород, повторно, за допомогою наявної у нього викрутки відкрив замок правих передніх дверцят автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106», зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , та проникнув до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використання його для власних потреб повторно, шляхом злому замка запалення запустив двигун автомобіля та розпочав рух з вул. Можайського , 34, що у м. Ужгороді в напрямку перехресть вул. 8-Березня та вул. Легецького, що у м. Ужгороді, та не справившись з керуванням в`їхав у паркан, який розташований за 38 метрів від вищевказаного перехрестя (в сторону с. Минай), чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №13/96 від 22.08.2019 матеріального збитку на суму 16 660 грн. 00 коп.

Прокурор в судовому засіданні надала суду угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_9 про визнання винуватості від 24.12.2019 року, яку прокурор просила затвердити, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України; погодитися з визначеним в угоді покаранням
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`ять років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.2019 у справі №308/2399/19 (набрав законної сили 28.10.2019), за яким останньому призначено покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі, призначити неповнолітньому ОСОБА_3 остаточно до відбуття покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 24.12.2019 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
В судовому засіданні прокурор, захисник, представник Служби у справах дітей Ужгородської міської ради також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_8 подав письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України, яку долучено до матеріалів справи.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 24.12.2019 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Окрім того, судом враховано висновки органу пробації викладені у досудовій доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якого орган пробації вважає, що виправлення особи можливе тільки з позбавленням волі або обмеження волі на певний строк .
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України, є тяжким злочином.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 24.12.2019 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 24 грудня 2019 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_9 та представника виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_7 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Судові витрати по справі в розмірі 1727,11 гривень за проведення судових експертиз покласти на державу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 24 грудня 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_9 та представника виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_7 затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді пяти років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та за злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 25 вересня 2019 року, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим , ОСОБА_3 остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою - скасувати , звільнивши його з під варти в залі суду.

Речові докази по справі:
-Недопалок від цигарок торгової марки «Мальборо», який упаковано до спеціального, паперового пакету; недопалок від цигарок торгової марки «Вінстон», який упаковано до спеціального, паперового пакету; одорологічні сліди з ручки перемикання передач, верхньої частини керма, ручки на водійських дверцятах, з нижньої частини керма з автомобіля марки «ВАЗ 21063», які упаковано до чотирьох окремих спеціальних пакетів №7153149, № 7152983, № 7152984, № 7152985, 6 відрізків стрічки скотч зі слідами папілярних ліній пальців рук, які упаковано до пакету, які передані до кімнати зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

-автомобіль марки "ВАЗ 21063", 1984 року випуску зеленого кольору, кузов номр НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , ключі запалення двигуна та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки "ВАЗ 21063", 1984 року випуску зеленого кольору, кузов номр НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 - залишити в розпорядженні власника ОСОБА_8 .

Судові витрати по справі в розмірі 1727,11 гривень за проведення судових експертиз покласти на державу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1