Справа № 288/366/20
Провадження № 1-кп/288/54/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених: - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 07 лютого 2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Сургут, Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, освіта середня, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 16.11.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, яке відбув 27.03.2019 року; вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді арешту терміном на 20 днів, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України, українець, освіта середня спеціальна, не працює, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 16.11.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, яке відбув 27.03.2019 року; вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді арешту терміном на 20 днів, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 02 лютого 2020 року близько 04 години 30 хвилин разом із знайомим ОСОБА_5 проходили неподалік Попільнянської РДА по вулиці Богдана Хмельницького, 7 в смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, де біля паркану, в садку за вказаною адресою помітили раніше невідомого їм неповнолітнього ОСОБА_6 , який стояв обпершись руками об паркан, де у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою із ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно ОСОБА_4 перебуваючи у вказаний день, час та місці, разом із ОСОБА_5 , усно домовившись про вчинення злочину, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_4 наніс декілька ударів ногами та руками по тілу неповнолітнього ОСОБА_6 , тим самим поваливши його на землю.

Після цього, подолавши опір неповнолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_5 дістав із кишені його одягу, мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «Galaxy А20s 3/32 GB Black (SM-A207F)», вартістю 4084 гривень 05 копійок, який належить потерпілому, тим самим відкрито заволоділи ним. Після чого, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 місце скоєння злочину покинули.

У подальшому, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 збиток на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України визнали повністю, дали покази, які відповідають змісту обвинувачення. Цивільний позов визнали повністю.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 02 лютого 2020 року він святкував день народження свого товариша. Пізно вечері він повертався додому, неподалік Попільнянського РДА до нього підійшли два невідомих йому хлопців і запитали чи є у нього сигарета. Він відповів, що немає. ОСОБА_5 похлопав його по плечу, а ОСОБА_4 ударив його кулаком у голову, він упав на землю. Після цього ОСОБА_4 ударив його ще раз ногою в грудну клітку. ОСОБА_5 обшукав його, з внутрішнього карману забрав у нього телефон «Самсунг» і вони пішли від нього. Він сидів біля Попільнянської РДА, проходив його знайомий і він взяв у нього телефон, щоб зателефонувати матері, приїхала мама і забрала його додому. Пізніше йому працівники поліції повернули телефон. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_8 пішов святкувати день народження знайомого. Пізніше, вечері вона йому телефонувала, але він не відповідав. Вночі зателефонував їй син з незнайомого номера і попросив, щоб вона приїхала і забрала його додому, що вона і зробила. Пізніше син розповів, що його побили і забрали в нього телефон. Через деякий час працівники поліції зателефонували і повідомили, що телефон знайшли, і встановили осіб, які побили сина та забрали телефон. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Також винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- рапортом старшого інспектора чергового Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 07 лютого 2020 року (а.с. 41);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07 лютого 2020 року (а.с. 42);

- протоколом огляду місця події з додатком до протоколу від 07 лютого 2020 року (а.с. 43-46);

- заявою ОСОБА_9 від 07 лютого 2020 року (а.с. 47);

- постановою про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 08 лютого 2020 року, згідно якої мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А20s в корпусі чорного кольору, визнано речовими доказами (а.с. 48);

- постановою про залучення представника потерпілого від 08 лютого 2020 року (а.с. 51);

- заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_6 від 08 лютого 2020 року (а.с. 52);

- протоколом огляду предмету з фототаблицею до протоколу від 08 лютого 2020 року (а.с. 53-54);

- постановою про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 08 лютого 2020 року, згідно якої коробку з-під мобільного телефону торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А20s, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 55);

- розпискою представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 від 13 березня 2020 року про отримання належний потерпілому мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А20s 3/32 GB Black (SM-A207F)» та коробку від нього (а.с. 56);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 лютого 2020 року з довідкою до протоколу, згідного яких на фотознімку № 3 ОСОБА_6 впізнав чоловіка, який вчинив пограбування, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 57-59);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 лютого 2020 року з довідкою до протоколу, згідного яких на фотознімку № 1 ОСОБА_6 впізнав чоловіка, який вчинив пограбування, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 60-62);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеодиском від 08 лютого 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , згідно якого потерпілий розповів та показав як у нього викрали телефон (а.с. 63-65);

- протоколом огляду місця події з додатком до протоколу від 08 лютого 2020 року, згідно якого оглядом місця події являється територія земельної ділянки садка, який розташований між приміщеннями ДНЗ та приміщенням Попільнянської РДА по вулиці Богдана Хмельницького, 7, в смт. Попільня, Житомирської області (а.с. 66-67);

- довідкою Комунального некомерційного підприємства «Попільнянська лікарня» від 08 лютого 2020 року відносно ОСОБА_6 (а.с. 69);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеодиском від 08 лютого 2020 року, за участю ОСОБА_5 , який розповів та показав як вчиняв злочин (а.с. 93-96);

- висновком експерта № 12/1-142 від 17 лютого 2020 року Житомирського НДЕКЦ МВС України з ілюстративною таблицею, згідно якого ринкова вартість наданого на експертизу мобільного телефона торговельної марки «Samsung» модель Galaxy А20s 3/32 GB Black (SM-A207F)» станом на 02.02.2020 року могла становити 4085,05 гривень (а.с. 98-105);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фотоілюстрацією до протоколу від 19 березня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_9 , який розповів, як придбав мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А20s (а.с. 107- 110);

- висновком експерта № 37 від 25 березня 2020 року, згідно якого, даних на момент огляду тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не виявлено (а.с. 111);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеодиском від 21 березня 2020 року, за участю ОСОБА_4 , який розповів та показав як вчиняв злочин (а.с. 112-116).

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 2 статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за частиною 2 статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченим міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, згідно статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , складеної Попільнянським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області № 33/19/825-2020 від 18 травня 2020 року, з якої вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , складеної Попільнянським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області № 33/19/849 - 20 від 20 травня 2020 року, з якої вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення порушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покладання на правопорушника обов`язків: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - працевлаштуватися, або за направленням звернутись до центру зайнятості населення для постановки на облік для подальшого працевлаштування.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 при цьому встановлено, що він раніше судимий, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий злочин, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_5 в силу статті 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на утриманні має одну малолітню дитину, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, особу винного та те, що він вчинив новий корисливий злочин під час іспитового строку, досудову доповідь органу пробації, позицію прокурора, думку потерпілого та його законного представника, та інші обставини справи, та приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 71 КК України, яка визначає призначення покарання за сукупністю вироків з приєднанням до покарання призначеного за новим вироком частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком, за правилами статті 72 КК України, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції частини 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих обставин, позицію прокурора, думку потерпілого та його законного представника, досудову доповідь органу пробації, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечним, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі статті 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2 статті 76 КК України, оскільки таке покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 та його законним представником ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги суд встановив наступне.
У відповідності до вимог статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Щодо стягнення матеріальної шкоди суд приходить до висновку про відмову у даній частині позовної заяви, так як дана вимога не обґрунтована та не доведена документально.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.
З урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також конкретних обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілого та його законного представника та стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі по 10 000 гривень 00 копійок з кожного.
Судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи, які документально підтверджені, відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, в розмірі 628 гривень 04 копійки підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в рівних частинах з кожного.

Речові докази: мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А20s в корпусі чорного кольору та коробку з-під мобільного телефону торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А20s, які передані на зберігання власнику - підлягає залишенню власнику ОСОБА_6 .

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України і призначити йому покарання за частиною 2 статті 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України і остаточно визначити ОСОБА_4 кінцеву міру покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 10 (десяти) днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 186 КК України та призначити йому покарання за частиною 2 статті 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 та з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_4 , на користь держави (на рахунок: Отримувач: УК у м. Житомир/Житомирська міська отг 24060300; Банк отримувача: Казначейство України; Код ЗКПО: 38035726; Рахунок: UA0006797; Код класифікації доходів: 24060300) витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 12/1-142 від 17 лютого 2020 року в розмірі 628 гривень 04 копійки, в рівних частинах з кожного, а саме: по 314 гривень 02 копійки.

Речові докази: мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А20s в корпусі чорного кольору та коробку з-під мобільного телефону торгівельної марки «Samsung» моделі Galaxy А20s, які передано на зберігання власнику - залишити власнику ОСОБА_6 .

Цивільний позов ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_5 , 10 000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_5 , 10 000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1