ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/819/74/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: постанова про обрання Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0004775, за апеляційною скаргою заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2020 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, працевлаштований, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2020 року відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді застави, що дорівнює 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних громадян, в розмірі 168160 грн., з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Встановлено строк дії обов`язків покладених на підозрюваного до 08.03.2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді, якою відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді застави, незаконною у зв`язку з порушенням судом кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи. Зокрема зазначає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доводить наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Слідчим суддею при розгляді клопотання не дотримано вимог ст. 178 КПК України та розмір майнової шкоди при визначенні розміру застави у мінімальному розмірі, визначеного ст. 182 ч.5 п.3 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного строком на 60 днів із застосуванням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , вважає, що рішення слідчого судді прийнято з порушенням вимог ч.1 ст.194 КПК України. Зокрема зазначає, що в матеріалах провадження відсутня обґрунтована підозра, текст підозри не конкретизований, має суперечності, а кваліфікація злочинів не відповідає обставинам які зазначені слідчим у підозрі, як обставин встановлені під час досудового розслідування. Ризики, які зазначив в клопотанні слідчий та слідчий суддя в ухвалі, необґрунтовані. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, а апеляційну скаргу захисника не обґрунтованою і просив залишити без задоволення, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, а свою апеляційну скаргу підтримали, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на те, що суду не надано жодних та допустимих доказів того, що підозрюваний має намір переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання іншим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про можливість обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Як убачається з клопотання старшого слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_10 , основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є тяжкість злочину.

Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що зазначені в клопотанні слідчого мотиви й підстави поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991) про те, що «попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Відповідно до зібраних даних, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживанням характеризується позитивно, має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину та постійне місце проживання.

Даних про перешкоджання ОСОБА_7 встановленню істини у кримінальному провадженні та слідству за цей період, чи намагання незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення в матеріалах клопотання слідчого не надано.

Матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора не містять даних, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Доводи захисника ОСОБА_8 , які викладені в апеляційній скарзі є безпідставними.

Так, при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004775 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України.

09.01.2020 року( датоване 08.01.2020 року) старший слідчий СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_11 , звернувся з клопотанням, погодженим заступником керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0004775 за ч. 2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до оголошеної ОСОБА_7 підозри, він перебуваючи на посаді директора ПП "Рдаллер Інвест", будучи службовою особою, пов2язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій вчинив кримінальні правопорушення в сфері службової діяльності.

08.01.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України (а.п. 192-193, 196-197) і ця підозра підтверджена матеріалами кримінального провадження, яким слідчий суддя дав належну оцінку щодо наявності обґрунтованої підозри.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, передбачених . 2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини вказані в зазначеній статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, що дорівнює 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних громадян, в розмірі 168160 грн.

Саме такий розмір застави, як вважає колегія суддів, здатен забезпечити у разі її внесення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного.

Колегія суддів наголошує, що розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, майновий стан підозрюваного, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи захисника про те, що заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 не мав права звертатися з апеляційною скаргою є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_9 , відповідно до витягу з ЄРДР від 01.09.2017 року є прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 .

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи прокурора та в апеляційній скарзі в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скаргах захисника та прокурора, колегія суддів не вбачає. Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2020 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .