Справа № 487/831/20
Провадження № 1-кс/487/1172/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000476 від 09.02.2020 за ст. 290 КК України про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2109, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з визначенням його місця зберігання Заводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. Клопотання обгрунтоване тим, що Заводським ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000476 від 09.02.2020 за ст. 290 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.02.2020 р. до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшли матеріали с сервісного центру МВС України в Миколаївській області, про те, що за адресою: м. Миколаїв, пр. Транспортний, 1, в ході перевірки автомобіля марки ВАЗ 2109, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявленоознаки підроблення номерів кузова. Посилаючись на те, що вказаний транспортний засіб є об`єктом вчинення злочину та зберіг на собі сліди вчинення злочину, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п.п.1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що Заводським ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000476 від 09.02.2020 за ст. 290 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 08.02.2020 до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшов рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Миколаївській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , згідно з яким 08.02.2020 року близько 12.30 год. під час патрулювання в Заводському районі м. Миколаєва в складі екіпажу КОРВЕТ-0082 він отримав виклик від оперативного чергового «Бар`єр» про підробку номерних знаків транспортного засобу по пров. Транспортний, 1, а саме: в номері кузова транспортного засобу ВАЗ, модель 2109, державний номер НОМЕР_1 наявні ознаки підробки цифри "6" на "0". Експертом ЕЦ МВС ОСОБА_7 складено висновок №154841/2Д та транспортний засіб було супроводжено до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області для з`ясування обставин справи та передано слідчому.
Згідно висновку експертного дослідження від 08.02.2020 р. №15/4841/2Д номер кузова НОМЕР_2 легкового автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , змінений шляхом перебивання окремих знаків номеру, а саме: 14-ї позиції ідентифікаційного номеру з "6" на "0".
За заявою ОСОБА_8 від 08.02.2020 р. останній добровільно видав співробітникам поліції належний йому автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , ключі від нього та технічний паспорт на транспортний засіб.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.02.2020 р. за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, було виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , ключі від нього та технічний паспорт на транспортний засіб.
З огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.
Так, з доданих до клопотання доказів вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений в ході огляду місця події автомобіль є предметом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди його вчинення.
Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.
З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000476 від 09.02.2020 за ст. 290 КК України про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно: автомобіль марки ВАЗ 2109, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з визначенням місця його зберігання Заводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла 44.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1