Справа № 308/3139/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5
та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/216/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2020 року задоволено погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) й застосовано щодо

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 1 курсу інженерно-технічного факультету державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», громадянина Йорданії, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.05.2020, без застосування застави.
З матеріалів клопотання убачається, що 30 березня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Відповідно до клопотання, 28 березня 2020 року приблизно о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), перебуваючи на балконі орендованої ним квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, виказуючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, на зауваження потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , припинити викидати сміття з балкону, почав висловлюватися на адресу потерпілого нецензурною лайкою та погрожувати вчинити акт сексуального насильства над потерпілим. Після того, як потерпілий ОСОБА_12 , знаходячись на сходовій клітці четвертого поверху вищевказаного будинку, маючи на меті з`ясувати причини хуліганських дій ОСОБА_10 , постукав у двері квартири АДРЕСА_2 , останній, відкривши двері, перебуваючи на порозі при вході до квартири, тримаючи в руках заздалегідь заготовлений ним предмет, зовні схожий на ніж-мачете, почав розмахувати ним, намагаючись нанести тілесні ушкодження потерпілому. ОСОБА_12 , оцінивши ситуацію, заблокував вхідні двері до квартири АДРЕСА_2 , де на той момент перебував ОСОБА_10 , для того щоб останній не зміг потрапити на сходову клітку та спричинити йому тілесні ушкодження, на що ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок, у присутності мешканців будинку, почав висловлюватись нецензурною лайкою, погрожувати застосуванням фізичного насильства щодо потерпілого, при цьому, за допомогою заздалегідь заготовленого ним предмету, зовні схожого на ніж-мачете, почав наносити рублячі удари по внутрішній оббивці вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , намагаючись проламати їх та потрапити на сходову клітку будинку, де на той момент перебував потерпілий. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу та звернувся за медичною допомогою до ЦМКЛ м. Ужгород (довідка чергового лікаря ЦМКЛ м. Ужгорода від 28.03.2020 року). У клопотанні також вказується на те, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Окрім того у клопотанні вказується на те, що у ході допиту 29 березня 2020 року потерпілий ОСОБА_12 під запис висловив побоювання за безпеку своєї сім`ї у разі, якщо ОСОБА_13 перебуватиме на волі. Слідчий у клопотанні також зазначив, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_10 , перебуваючи на волі: - з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; - усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, шляхом їх підкупу або залякування; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому слідчий зазначає, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні або вчинити нове кримінальне правопорушення. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи поведінку ОСОБА_10 , подальше його перебування на волі, а не в умовах ізоляції, становить небезпеку для суспільства, а більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КК України.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Тому, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 , у разі визнання його винним у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, беручи до уваги заяву підозрюваного про намір одразу повернутися до Йорданії, а також те, що ОСОБА_10 повідомлено про підозру лише 29.03. 2020 року, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, те, що внаслідок протиправних дій підозрюваного потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, а також обґрунтовані побоювання потерпілого, що ОСОБА_10 , у разі його звільнення з-під варти, буде становити загрозу для нього та його сім`ї, висловлені потерпілим у ході судового засідання та викладені в протоколі допиту потерпілого, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, слідчий суддя, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_10 після його затримання, перебуваючи в умовах ІТТ № 1 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, порушив встановлений режим утримання та завдав своїми неправомірними діями матеріальну шкоду державі, шляхом пошкодження приміщення та обладнання вищевказаного ІТТ, а також враховуючи зафіксований факт вживання підозрюваним наркотичних речовин, прийшов до висновку про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням наведеного, слідчий суддя з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, доводи сторони обвинувачення, неправомірну поведінку підозрюваного після затримання, прийшов до висновку про те, що існує імовірність того, що підозрюваний ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може вчиняти тиск на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддя констатує, що стороною захисту не надано доказів того, що підозрюваний має постійне місце проживання у студентському гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , що унеможливлює обрання йому такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт. Тому, клопотання слідчого задоволено.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Вказує, що в суду були всі підстави для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Стверджує, що базовим доказом, на якому ґрунтується підозра ОСОБА_10 є покази потерпілого, в якого виник побутовий конфлікт із підозрюваним, який переріс у бійку, в ході якої потерпілий отримав тілесні ушкодження, однак у матеріалах справи відсутні докази про тяжкість тілесних ушкоджень. Також зазначає, що клопотання про застосування запобіжного заходу вручене ОСОБА_10 з порушенням його права на захист без пояснення причини його затримання та роз`яснення його прав, при цьому, не враховано, що підозрюваний є громадянином іншої держави і відповідно всі документи мають дублюватись на його рідній мові. Адвокат також вважає, що щодо підозрюваного за можливе є застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Задля забезпечення даного запобіжного заходу на даний час орендована квартира в іншому місці за адресою: АДРЕСА_4 , де підозрюваний може перебувати на час здійснення досудових слідчих дій. Адвокат також вважає, що враховуючи ту обставину, що є сумніви щодо самого злочину і те, що підозрюваний не притягувався до кримінальної відповідальності є всі підстави для визначення застави при обранні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою АДРЕСА_4 або визначити підозрюваному можливість внесення застави.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор повідомлений належним чином і даних про поважність причин його неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від нього не надходило.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу приймали участь підозрюваний ОСОБА_10 , його захисник адвокат ОСОБА_14 та перекладач ОСОБА_15 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2020, протоколом огляду місця події від 28.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 29.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 29.03.2020, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.03.2020, на підставі яких 29.03.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_18 про підозру, яке цього ж дня йому вручено.
Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинене ОСОБА_10 діяння, яке підпадає під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх підкупу або залякування; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_19 кримінального правопорушень та фактичні обставини його вчинення (хуліганство із застосуванням насильства щодо потерпілого), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині. При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тим фактам, що: підозрюваний заявив про намір одразу повернутися до Йорданії; внаслідок протиправних дій підозрюваного потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження; потерпілим у ході судового засідання висловлені та викладені в протоколі допиту обґрунтовані побоювання, що ОСОБА_10 , у разі його звільнення з-під варти, буде становити загрозу для нього та його сім`ї; підозрюваний ОСОБА_10 вже після його затримання та перебуваючи в умовах ІТТ № 1 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, порушив встановлений режим утримання та завдав своїми неправомірними діями матеріальну шкоду державі, шляхом пошкодження приміщення та обладнання вищевказаного ІТТ; зафіксований факт вживання підозрюваним наркотичних речовин; стороною захисту не надано доказів того, що підозрюваний має постійне місце проживання у студентському гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 .
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що в слідчого судді були всі підстави для обрання більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наведеним вище.
Як такі, що не жодним чином не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що базовим доказом, на якому ґрунтується підозра ОСОБА_10 є покази потерпілого, у якого виник побутовий конфлікт із підозрюваним, який переріс у бійку, в ході якої потерпілий отримав тілесні ушкодження, однак у матеріалах справи відсутні докази про тяжкість тілесних ушкоджень.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу було вручене ОСОБА_10 з порушенням його права на захист без пояснення причини його затримання та роз`яснення його прав, ба більше, підозрюваний є громадянином іншої держави і відповідно всі документи мають дублюватись на рідній мові даного громадянина, - апеляційний суд враховує вимоги ч. 4 ст. 29 КПК України, відповідно до якої переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, окрім судових рішень, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб, однак, у матеріалах судового провадження відсутні докази про те, що ОСОБА_10 клопотав про вручення йому будь-яких документів у перекладі на його рідну мову. Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, фактичних обставинах справи й не впливають на висновки слідчого судді.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, задля забезпечення якого на даний час орендована квартира в іншому місці за адресою: АДРЕСА_4 , де підозрюваний може перебувати на час здійснення досудових слідчих дій, - апеляційний суд також відхиляє, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 були поєднані із застосуванням насильства щодо потерпілого, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що, враховуючи ту обставину, що є сумніви щодо самого злочину і те, що підозрюваний не притягувався до кримінальної відповідальності є всі підстави для визначення застави при обранні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - також відхиляються.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_18 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_10 затриманий 28.03.2020, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлений 29.03.2020. Тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено початок та кінець строку перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 26 травня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: