Справа № 615/245/19
Провадження № 1-кп/615/18/20
У Х В А Л А

03 квітня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001316 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, неодруженого, раніше не засудженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Валківському районному суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, ОСОБА_6 в ніч з 27.11.2016 року на 28.11.2016 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, керував технічно справним автомобілем «NISSAN X-TRAIL», державний номер: НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Перекопській в м. Валки Харківської області з боку вул. Ломоносова в напрямку села Перекіп Валківського району Харківської області зі швидкістю, приблизно 60 км/год. Під час руху по вказаній вулиці, в районі розташування будинку №60, автомобілем «NISSAN X-TRAIL», державний номер: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка у цей час знаходилася на проїжджій частині дороги, у вертикальному положенні спиною до автомобіля, внаслідок чого, остання впала за межі проїжджої частини. Однак, ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п. 2.10 а), б), в), г), ґ) д), е) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний»:
а) «негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»;
б) «увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил»;
в) «не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди»;
г) «вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу»;
ґ) «у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди»;
д) «повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записавши прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції»;
е) «вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди»
та достовірно знаючи, що такими своїми діями він поставив потерпілу ОСОБА_11 у небезпечний для життя стан, маючи правовий обов`язок і реальну можливість надати первинну медичну допомогу, не виконав свого громадського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: на місці дорожньо-транспортної пригоди не залишився, не переконався чи потребує потерпілий медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, хоча повинен був і мав об`єктивну можливість це зробити, а умисно залишив у небезпеці та з місця події зник.

Такі дії ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, кваліфіковані за ч. 1 ст. 135 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

В обвинувальному акті зазначено, що потерпілими у кримінальному провадженні є ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається з ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Відомостей про те, що діти загиблої були обізнані про можливість звернутись до органу досудового розслідування із заявою про визнання потерпілим - в судове засідання не надано.

Відтак, судом були вжиті заходи з метою визначення необхідності залучення інших осіб в якості потерпілих, а саме дітей загиблої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судом вживались заходи з метою встановлення дітей загиблої ОСОБА_11 .

Крім того, ухвалою суду від 24.12.2019 року неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є сином загиблої ОСОБА_11 визнано потерпілим, а його законним представником визнано батька - ОСОБА_10 .

Під час судового слідства встановлені діти загиблої ОСОБА_11 - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , які звернулись до суду із заявами про відсутність наміру мати статус потерпілого у справі про загибель їх матері.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року, доручено органу досудового розслідування встановити місцезнаходження, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини померлої ОСОБА_11 , забезпечивши його участь в судовому засіданні для вирішення питання про залучення його до участі у справі в якості потерпілого

На виконання вищевказаної ухвали, 26.03.2020 року до суду надійшов лист слідчого СУ ГУ НП в Харківській області в якому зазначено, що згідно пояснень дітей загиблої в ДТП ОСОБА_11 ( ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ) їх брат ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в 1993 році.

Таким чином, судом були вжиті усі можливі заходи, щодо встановлення осіб, які можуть бути потерпілими у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у зв`язку із чим, потерпілими у справі є ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , законним представником якого є ОСОБА_10 .

В судовому засіданні від потерпілої ОСОБА_8 та законного представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 надійшли заяви в яких вони прохають закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку із відмовою від приватного обвинувачення.

Потерпіла та законний представник потерпілого ОСОБА_10 пояснили, що вони відмовляються від обвинувачення добровільно і розуміють наслідки закриття у зв`язку із відмовою від приватного обвинувачення.

Прокурор не заперечив проти задоволення заяв та проти закриття кримінального провадження з вищезазначених підстав.

Обвинувачений та захисник також, не заперечили проти закриття кримінального провадження та задоволення заяв потерпілої та законного представника потерпілого.

Суд, вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що заяви про закриття кримінального провадження підлягають задоволенню.

Згідно частини 4 статті 26 КПК України, відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, окрім інших, передбаченого частиною першою статті 135 (залишення в небезпеці без обтяжуючих обставин).

Перелік обставин, які обтяжують покарання визначений ст. 67 Кримінального кодексу України та є вичерпним.

Будь-яких відомостей про наявність обставин, які обтяжують можливе покарання ОСОБА_6 , обвинувальний акт не містить.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд переконався в добровільності написання потерпілою ОСОБА_8 та законним представником потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 заяв про відмову від обвинувачення.

Потерпілій, законному представнику потерпілого та обвинуваченому роз`яснені наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами, проте останні наполягали на закритті кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву потерпілої ОСОБА_8 та законного представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001316 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України - закрити у зв`язку із відмовою потерпілої та законного представника потерпілого від приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1