В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2019 Справа №607/15983/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001478 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого в ТОВ «Техно-Буд-Центр», раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він 19 травня 2019 року близько 05 год. перебував у дворі будинку по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, підійшов до належного ОСОБА_5 автомобіля марки «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 38 955 грн., де, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, умисно, всупереч волі власника за допомогою заздалегідь підготовленого ключа запалювання відчинив водійські двері вказаного т/з, після чого присів за водійське сидіння та, використовуючи невідомий предмет, намагався запустити двигун автомобіля, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки на місці був затриманим працівниками УПП в Тернопільській області.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.

27 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, у тому числі, злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 27 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Крім цього, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судових експертиз: автотоварознавчої №6.2-89/19 від 24 червня 2019 року в сумі 942, 06 грн. та дактилоскопічної №1.4-428/19 від 19 червня 2019 року в сумі 942, 06 грн.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 27 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судових експертиз: автотоварознавчої №6.2-89/19 від 24 червня 2019 року в сумі 942, 06 грн. та дактилоскопічної №1.4-428/19 від 19 червня 2019 року в сумі 942, 06 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1