Справа №487/5367/19
Провадження №1-кс/487/21/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000077 від 03.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

16.07.2019 слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий зазначає, що Другим СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018 року за №0000077, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

14.01.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, залишаючись на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваного також заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №210 від 07.09.2017 матроса ОСОБА_4 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 для подальшого проходження строкової військової служби, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №211 від 08.09.2017 ОСОБА_4 призначено на посаду навідником 3 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

16.09.2017 ОСОБА_4 укладено контракт з командиром військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби у Збройних силах України терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №151-РС від 18.09.2017 матроса ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника-санітара 1-го розвідувального відділення 3-го розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Про особливий період несення військової служба та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_4 було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

18.12.2017 матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та на даний момент продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

15.02.2019 до т.в.о. начальника Дніпровського ВП ГУНП в Херсонській області в порядку ст. 40 КПК України направлено доручення про проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , в ході виконання доручення місце знаходження ОСОБА_4 не встановлено. Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуються зібраними матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків.

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але ОСОБА_4 продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 15.07.2019 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 проведення якою доручено оперативним співробітникам Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КПК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Необхідність обрання стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

3. Залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а саме продовжити вчиняти зазначений злочин, переховуючись від органів слідства та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено «… Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

Отже, слідчий суддя дійшла переконання про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Так, з огляду на викладене, прокурором, під час розгляду даного клопотання, не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що уникнути зазначених у клопотанні ризиків можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000077 від 03.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб, тобто до 13.03.2020 року.

Покласти на ОСОБА_4 строком до 13.03.2020 року наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

- не відлучатися з м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати, за наявності, на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 13.03.2020 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1