печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;

- 10.03.2010 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 286, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

- 06.11.2013 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1,2 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 04.07.2014 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 19.04.2014 року;

- 22.02.2019 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 04.11.2017 року, близько 19:00 год. знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 36-А, помітивши припаркований на узбіччі автомобіль «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, реалізуючи який, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою підручних засобів (викрутка, пасатижі), відкрив кришку капота вищевказаного автомобіля, звідки таємно незаконно дістав акумулятор «VLADAR 60», вартістю 2000 грн. та почав рухатись у напрямку будинку № 42 по вул. Михайла Бойчука в м. Києві. Однак, ОСОБА_6 виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками ППОП ГУ НП в м. Києві.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, з якого вбачається, що 04.11.2017 року, близько 19:00 год. знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 36-А, помітивши припаркований на узбіччі автомобіль «Део Ланос», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки та пасатижів, відкрив кришку капота вказаного автомобіля, звідки дістав акумулятор «VLADAR 60» та пішов з ним до будинку АДРЕСА_2 , однак був затриманий працівниками поліції. Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому, зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів потерпілого, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, є умисним та корисливим, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, а також те, що свою вину визнав, на спеціальних обліках не перебуває, його ставлення до вчиненого, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, та те, що шкода вчиненим кримінальним правопорушенням завдана фактично не була.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи наведене вище, думку прокурора, щодо міри покарання обвинуваченому, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки виправлення та перевиховання останнього не можливе без ізоляції його від суспільства.

Окрім того, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням виду та розміру покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 , з урахуванням покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року, призначити остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 22.02.2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення та засудженим в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1