Справа № 947/8404/20
Провадження № 1-кс/947/4817/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 22.04.2020 громадянину Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України.
Цього ж дня, в період часу з 08 год. 28 хв. по 11 год. 38 хв. за місцем проживання підозрюваного у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 14.04.2020, (справа № 947/8404/20) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.
Оскільки вилучені предмети слідчим у даному кримінальному провадженні відповідною постановою визнані речовим доказом, так як останні містять відомості, які можуть бути використанні у даному кримінальному провадженні, як доказ факту вчинення підозрюваним ОСОБА_7 та іншими кримінального правопорушення, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Від захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 надійшли письмові заперечення на вказане клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні, з огляду на долучені до клопотання матеріали, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення в рамках даного кримінального провадження кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Так, слідчим суддею враховується, що в ході проведення обшуку було вилучено, зокрема, мобільний телефон та чохол, які належать потерпілій особі, що свідчить про відповідність такого мобільного телефону та чохлу критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки останні були предметами кримінального правопорушення та могли бути набутими кримінально-протиправним шляхом, в зв`язку з чим на теперішній час наявна необхідність в дослідженні таких речей, з метою забезпечення їх подальшого повернення власнику.

Крім того, в ході проведення обшуку було вилучено відповідну сім-картку, яка перебувала згідно поданого клопотання, у користуванні підозрюваної особи ( ОСОБА_6 ), в зв`язку з чим, на думку слідчого судді, на вказаній сім-картці може бути наявна важлива для кримінального провадження інформація на підтвердження факту та обставин вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, в тому числі на підтвердження можливої причетності до вчинення таких діянь громадянина ОСОБА_6 .

Викладені обставини свідчать про наявність на теперішній час правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки його передчасне повернення, може унеможливити забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, в тому числі призвести до втрати речових доказів.

При цьому, з огляду на ступінь суспільної небезпеки інкримінованих за обставинами даного кримінального провадження кримінальних правопорушень, суспільний інтерес, який полягає в недопущенні їх можливого повторного вчинення та в будь-якому випадку, який зводиться до притягнення до кримінальної відповідальності всіх причетних осіб, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, яких вони зазнають в результаті дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

За таких обставин, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту майна, відповідні завдання та необхідність в дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а також наголошуючи на необхідності якомога оперативнішого проведення всіх необхідних процесуальних дій з вилученим майном, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання та накладення арешту майна, з застосуванням заборони користування та розпорядження таким майном, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України.

Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити.
Накласти арешт, шляхом заборони користування та розпорядження, на мобільний телефон марки «Samsung А10», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; S/NRZ8M42Q5ZGA;сім-карту оператора телекомунікації «ЛАЙФСЕЛЛ» № НОМЕР_3 , яка знаходилась в даному телефоні та чохол чорного кольору, які були вилучені 22.04.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1