Справа № 131/493/19
провадження №1-кп/136/60/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 01.02.2019 про обвинувачення неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна загальна середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження

зі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

зі сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника -адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 близько 14 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Кальницької ЗОШ 1-3 ступенів ім. Я. Івашкевича, яка розташована в с. Кальник, вул. І. Богуна, 184 А, Іллінецького району, Вінницької області, маючи злочинний умисел направлений на вчинення крадіжки, прийшов до приміщення класу математики, де навчаються учні 6-го класу та скориставшись відсутністю сторонніх осіб, умисно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG» серії «GALAXY J3» моделі «SM-J320H Gold», з стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», що належить ОСОБА_7 після чого розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми протиправними діями неповнолітній ОСОБА_3 завдав неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1799 грн. 80 коп.
Такі умисні дії неповнолітнього ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також інші обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх.

Так, відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що на час вчинення злочину обвинувачений був неповнолітнім.
При призначенні покарання неповнолітньому суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; виховується у багатодітній сім`ї обома батьками, має 12 братів та сестер. Батьки вживають заходів, щодо забезпечення належних матеріальних умов проживання та виховання дітей.

За місцем навчання та проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, регулярно відвідує школу, рівень успішності добрий. Обвинувачений здатен усвідомлювати фактичну сторону і соціальне значення вчиненого ним діяння та усвідомлює можливість призначення йому покарання. Поведінка обвинуваченого після вчинення злочину та ставлення до потерпілої свідчить про його виправлення, оскільки значно покращилась про що свідчить позитивна динаміка його характеристики за місцем навчання.

За інформацією органу пробації на обліку в секторі ювенальної превенції обвинувачений не перебуває, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Суд враховує досудову доповідь в якій відображено інформацією, що характеризує обвинуваченого та висновки щодо можливої міри покарання, яку не пов`язують із ізоляцією його від суспільства, низький ризик, вчинення ним повторного кримінального правопорушення та його невисоку небезпеку для суспільства .

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім вперше.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29, 38 КПК, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання, суд приходить до висновку, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, а до нього слід застосувати примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження, відповідно вимог ч. 1, 2 ст. 105 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Враховуючи майновий стан неповнолітнього обвинуваченого, а саме відсутність власного доходу та майна, суд вважає за можливе звільнити його від оплати процесуальних витрат витрат на залучення експерта.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Згідно ч.1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання.
Застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Речовий доказ, що був перееданий потерпілому на зберігання залишити в його розпорядженні.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат витрат на залучення експерта в сумі 471, 00 гривень.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1