Справа №295/5445/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001825 від 20.04.2020 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст.ст. 263 ч. 2, 296 ч. 4 КК України

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2020 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 перебували на території міського сміттєзвалища, що по проїзду Андріївському у м. Житомирі, де у підсобному приміщенні помітили ОСОБА_6 , який міг бути причетним до підпалу. Підійшовши до дверей будівлі вони виявили, що двері зачиненні та ОСОБА_8 в цей момент вирішив постукати у вікно, що праворуч, яке веде до приміщення в якому знаходився ОСОБА_6 .. В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 безпричинно виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, розпочав поводити себе агресивно та взяв до рук ніж. В цей же час, ОСОБА_5 здійснив спробу зазирнути до вікна вказаного підсобного приміщення, де ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці ніж, наніс ним один удар в область живота ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на животі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений слідством день та час, ОСОБА_6 , якому було достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, у порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, придбав ніж мисливський загального призначення, що є короткоклинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії. Після цього у нього виник злочинний умисел, спрямований на його подальше незаконне носіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 носив вище вказаний ніж вулицями м. Житомира до 20.04.2020. У вище вказаний день, близько 19 год. 30 хв. на території міського сміттєзвалища, що по проїзду Андріївському у м. Житомирі, в ході огляду у ОСОБА_6 виявлено та вилучено ніж мисливський загального призначення, що є короткоклинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, який останній носив без передбаченого законом дозволу.
Своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 ч. 4 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні прокурор та обвинувачений, захисник, потерпілий, просили затвердити угоду про визнання винуватості.

В наданій угоді обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних в обвинувальному акті обставин та за вказаними статтями Кримінального кодексу, окрім того було визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке визначалося відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 КК України у виді 5 років позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 75 КК України іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Судом з`ясовано у обвинуваченого чи цілком він розуміє свої права та обов`язки; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що укладена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, умови угоди не суперечать вимогам кодексу (зокрема в частині кваліфікації дій), умови відповідають інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів інших громадян або осіб; укладені обвинуваченим добровільно, а тому затверджує угоду про визнання винуватості.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України, процесуальних витрат відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід не обирався. Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст.ст. 394, 473, 474, 475, 374, 100, 124 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, укладену 14.07.2020 р. по кримінальному провадженню № 0001825 від 20.04.2020 р., по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст.ст. 263 ч. 2, 296 ч. 4 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ст.ст. 263 ч. 2, 296 ч. 4 КК України та призначити покарання:

-за ст. 263 ч. 2 КК України 2 роки позбавлення волі;

-за ст. 296 ч. 4 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 1307 грн. 60 коп..

Речовий доказ ніж мисливський загального користування знищити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного суду:

1) обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1