Справа №891 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1504/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

16 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 3 лютого 2020 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про дострокове зняття судимості за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2008 року за ч. 1 ст. 115 КК України відмовлено,

В С Т А Н О В И Л А:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_7 , в якому він просив суд вирішити питання про дострокове погашення судимості за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2008 року, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Клопотання мотивував тим, що на час вчинення інкримінованого йому злочину, ст. 91 КК України (в редакції із змінами від 13.04.2012 року), не містила заборони зняття судимості при вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів. Тому, він вважає, що ч. 2 ст. 91 чинного КК України (в редакції із змінами від 14.10.2014 року), не може бути до нього застосована. Оскільки, при вирішенні питання про дострокове зняття судимості, по відношенню до нього, повинні бути застосовані положення ч. 2 ст. 91 КК України (в редакції із змінами від 13.04.2012 року), які були чинними, на час вчинення інкримінованого йому злочину на підставі того, що питання про дострокове зняття судимості є кримінально-правовим наслідком інкримінованого злочину, часом вчинення якого є 08.06.2006 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 3.02.2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про дострокове зняття судимості за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2008 року за ч. 1 ст. 115 КК України відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу суду скасувати та його клопотання задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 послався на те, що ухвала суду є необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Вважає, що оскільки був засуджений за злочин, вчинений 8.06.2006 року, тому до нього не можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 91 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються, зокрема, особи, засуджені до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 був засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2008 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі.

Постановою Ковпаківського районного суду міста Суми від 27.12.2012 року, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 13 днів.

04.01.2013 року ОСОБА_7 звільнився з місць позбавлення волі.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», судам необхідно враховувати, що дострокове зняття судимості відповідно до ст. 91 чи ч. 3 ст. 108 КК ( 2341-14 ) з повнолітньої особи, яка відбула покарання у виді обмеження або позбавлення волі, та з особи, що вчинила тяжкий або особливо тяжкий злочин у віці до 18 років і відбула за нього покарання у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про дострокове зняття судимості, врахував те, що ОСОБА_7 був засуджений за вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, відповідно до ст. 12 КК України зазначений злочин віднесено до особливо тяжких, особу заявника, його позитивні характеристики та спосіб життя після звільнення з місць позбавлення волі, те, що з моменту відбуття ним покарання пройшло більше половини строку погашення судимості, та прийшов до вірного висновку, зазначивши про те, що вказані обставини не є виключними та такими, що ведуть до дострокового зняття судимості, з чим погоджується апеляційний суд.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості. Повторне клопотання може бути порушено не раніше ніж через рік з дня відмовлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про дострокове зняття судимості за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2008 року за ч. 1 ст. 115 КК України є обґрунтованими, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 3 лютого 2020 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про дострокове зняття судимості за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2008 року за ч. 1 ст. 115 КК України відмовлено залишити без зміни.

Суддя Суддя Суддя