Справа №704/539/19
Провадження №1-кп/690/131/19
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
18 грудня 2019 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

під час підготовчого судового засідання кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 03 жовтня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

в с т а н о в и в:
до Ватутінського міського суду Черкаської області із апеляційного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000551 від 03 жовтня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.

Дане кримінальне провадження передано на розгляд судді в порядку ст.283 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ватутінському міському суду Черкаської області, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, мотивуючи тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, у зв`язку із чим, судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту не може бути призначено. Обвинувальний акт не містить посилання на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у даному кримінальному провадженні. Крім того зазначив, що його підзахисному стороною обвинувачення не було вручено копію обвинувального акту.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_7 та потерпілий не заперечують проти призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, суд дійшов наступного висновку:
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК, обвинувальний акт має містити відомості про:

- найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

- анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

- обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

- підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

- розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

- дату та місце його складення та затвердження.

Отже, слід зробити висновок що обвинувальний акт є спеціальним процесуальним рішенням, в якому відображаються підсумки досудового розслідування, зроблені слідчим та прокурором, що в свою чергу обґрунтовуються належними та допустимими доказами, визначенням юридичної кваліфікації діянь підозрюваного та формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Саме тому він повинен бути складений із суворим дотриманням закону.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із таких рішень: 1) затвердити угоду або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам діючого Кодексу; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

В супереч вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий вважають встановленими, а також відсутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення, а замість цього обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що в свою чергу є неприпустимим (а.п.8-11).

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

За таких обставин, за змістом вказаного обвинувального акту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на даний час мають статус не обвинувачених, а підозрюваних, так як відповідно до положень ст. 277 КПК України вказане становить зміст повідомлення про підозру, а не обвинувального акту.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, а як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В судових рішеннях Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено:

- В рішенні від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України»: «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)»;

- В рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії": «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення»;

- В рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії": «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Разом з цим, ч.1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним, адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений - правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.

Таким чином суд вважає, що прокурором не дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства при складанні обвинувального акту відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

А тому, суд вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення порушень вказаних в описовій та мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 3, 7, 42, 95, 109, 110, 111, 277, 291, 314, 337, 369-372, 374, 376 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 03 жовтня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України повернути до Тальнівського відділу Звенигородської місцевої прокуратури для усунення виявлених порушень вимог КПК України, викладених у мотивувальній частині ухвали.
Копію ухвали направити для виконання до Тальнівського відділу Звенигородської місцевої прокуратури, а також для відома іншим заінтересованим особам.
Ухвала про повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи діб з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 18 грудня 2019 року о 16 год. 00 хв.

Головуючий ОСОБА_9 Здоровило