Вирок
Іменем України

12 лютого 2020 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004225 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 31.10.2007 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 187 КК України. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки; 05.12.2018 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 11 місяців 20 днів позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.07.2016 р. по 25.06.2018 р з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк покарання вважається відбутим,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 року близько 18 год. 58 хв. ОСОБА_4 перебував в приміщенні торгової зали магазину «Чистюля» за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 14-А, де на столі біля касової зони помітив чуже майно, а саме: мобільний телефон, який був приєднаний до зарядного пристрою та належить касиру вказаного магазину.

В цей час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме: вказаного мобільного телефону, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, переслідуючи корисливий мотив ОСОБА_4 , пересвідчившись в тому, що поряд нікого нема та за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченим, а ОСОБА_5 відвернулася від столу, на якому лежав мобільний телефон, та займалася обслуговуванням іншого клієнта, викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі SМ-НZWDSEK, в корпусі білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1453,33 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 , оператора «lifecell з номером телефону НОМЕР_4 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

В подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, залишив приміщення магазину «Чистюля» та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1453,33 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах в магазині «Чистюля» по вул. Вокзальній в м. Житомирі викрав мобільний телефон марки «Samsung», який належить касиру вказаного магазину. У вчиненому щиро розкаявся, прохав суворо його не карати та не позбавляти волі. Також пояснив, що має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю, вітчимом, молодшим братом та бабусею, працює неофіційно та допомагає родині фінансово.

Належним чином викликана в судове засідання потерпіла не прибула, направила до суду заяву, в якій прохає розглядати справу у її відсутності.

Суд не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої сторони з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачена, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних злочинів, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжких наслідків від його злочинних дій не наступило, потерпіла на суворості покарання не наполягає, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст.75, 76 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 349, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та місця роботи; періодично в встановленому порядку відмічатися в органах пробації .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирати.

Речові докази: диск СD-R марки Kaktuz, що містить відеозапис із камер відеоспостереження, розташованої у приміщенні магазину «Чистюля» за адресою: м.Житомир, вул. Вокзальна, 14А, після набрання вироком чинності, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1