Справа № 523/3303/20
Провадження №1-кп/523/964/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

13.04.2020 року

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000067 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду встановлено, що 30.11.2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебувала біля кафе «Багіра» по вулиці Краснослобідській 25/27 в місті Одесі, разом із потерпілою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої при собі знаходилась сумка чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілій ОСОБА_5 , а саме сумки чорного кольору.
З метою реалізації раніше виниклого корисливого умислу, визначивши об`єктом свого злочинного посягання сумку чорного кольору, що на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_5 , скориставшись тим фактом, що ОСОБА_5 на деякий час залишила сумку та відійшла від ОСОБА_4 , тим самим перебувала поза зоною видимості останньої, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непомітними для оточуючих, діючи умисно, з метою особистого збагачення забрала належну ОСОБА_5 , сумку жіночу чорного кольору, в якій знаходились паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , довідка про надання персонального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_5 , та мобільний телефон марки «OUKITEL» в корпусі чорного кольору, моделі «Model:C9», серійний номер якого «S/N:S828» імей1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 вартістю 3000 гривень, тим самим таємно викрала майно належне потерпілій ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 , із викраденим чужим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та підтримала всі обставини викладені у обвинувальному акті, пояснивши, що вона взяла сумку, в якій знаходився мобільний телефон, та в неї була термінова потреба зателефонувати, однак вона розуміла, що здійснює крадіжку. В скоєному щиро кається та додала, що викрадене майно повернуто власниці.

Так як, ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, підтвердила обставини скоєння злочину, погодилась на спрощену форму судового розгляду, а саме просила не досліджувати докази, які вона не оспорює, що передбачено ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду справи, суд з`ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 і передбачені ст. 66 КК України є повне визнання вини, щире каяття, відшкодування завданої шкоди, шляхом повернення майна.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлені.

Також, суд враховує заяву потерпілої ОСОБА_5 , яка не має до обвинуваченої претензій майнового та морального характеру.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_4 , те що вона раніше не судима, шкода завдана кримінальним правопорушенням відсутня, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченої, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як штраф в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази вважати повернутими за належністю.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови не заявлені.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанову Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», та керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Обрати у відношенні засудженої ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: сумку жіночу чорного кольору, в якій знаходились паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , довідка про надання персонального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_5 , та мобільний телефон марки «OUKITEL» в корпусі чорного кольору, моделі «Model:C9», серійний номер якого «S/N:S828» імей1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 , - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .
Строк оскарження вироку 30 діб до Одеського апеляційного суду з дня його проголошення через суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1