Справа № 509/1693/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 11.04.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Молодіжне Овідіопольского району, громадянина України, українця за національністю, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотанням слідчого зазначено, що слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000592 від 11.04.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.04.2020 о 08 годині 00 хвилин, у склад слідчо-оперативної групи Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області (далі СОГ), на добове чергування заступили: слідчий слідчого відділу - ОСОБА_7 , помічник оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Овідіопольського ВП ГУНП (далі пом. о/у СКП) ОСОБА_8 , інспектор сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу (далі інспектор СКЗ) ОСОБА_9 та поліцейський водій Овідіопольського ВП ГУНП ОСОБА_10 . Які здійснювали добове чергування на службовому автомобілі «Renault Duster» спеціальний номер 1449.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» від 23.12.1993 № 3781-XII до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з положеннями Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-XII, основними завданнями поліції є: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Так, 11.04.2020 о 17 годині 35 хвилин, до чергової частини Овідіопольского ВП ГУНП в Одеській області, від оператора телефонної лінії «102», надійшло повідомлення, яке зареєстровано в журналі єдиного обліку Овідіопольского ВП ГУНП в Одеській області за № 6600 (окреме кримінальне провадження №0000594 від 11.04.2020 за ч. 1 ст. 186 КК України), щодо звернення ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про здійснення відкритого викрадення майна товару у вигляді продуктів харчування (пельмені вагові) з продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який знаходиться на ділянці АДРЕСА_3 .

На вказане повідомленні, черговим Овідіопольского ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 на місце події спрямовано СОГ Овідіопольського ВП ГУНП. По прибуттю на місце події, до продовольчого магазину «Гранат» 11.04.2020 близько 18 годин 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_4 , співробітниками СОГ виявлено громадянина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який пояснив, що обізнаний про особу яка відкрито заволоділа продуктами харчування (пельмені вагові), та назвав зловмисника як ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебуваючи в магазині, ОСОБА_13 надав згоду на супроводження працівників СОГ та працівників управління поліцейської охорони в Одеській області (далі УПО) ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_7 (які також прибули на виклик за спрацюванням сигналізації), до місця можливого перебування ОСОБА_5 в с.Молодіжне, для з`ясування обставин викрадення товару.

Далі, усі присутні, а саме СОГ, двоє співробітників УПО в Одеській області з якими в автомобілі був присутній пом. о/у СКП ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_13 , вирушили для встановлення місця можливого перебування ОСОБА_5

11.04.2020 близько 19 годин 00 хвилин, рухаючись в селі Молодіжне, вздовж вулиці Приморської, біля Молодіжненської ЗОШ, співробітники СОГ та УПО побачили особу, а ОСОБА_13 підтвердив, що це ОСОБА_5 , який йшов по вулиці із зеленим полімерним пакетом. Автомобіль УПО зупинився, та із нього вийшли ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , які рушили в сторону ОСОБА_5 , при цьому рухались паралельно вулиці Приморської. Далі ОСОБА_8 , окликнув ОСОБА_5 , позвавши його за ім`ям, на що, він повернувся, та побачивши що його окликнув поліцейський почав втікати, рухаючись прямо. Далі ОСОБА_8 окликнув попередження «стій поліція», однак ОСОБА_5 продовжував втечу. У зв`язку з чим, ОСОБА_8 прийняв рішення наздоганяти ОСОБА_5 .

В ході пішої погоні за ОСОБА_5 , рухаючись, в напрямку будинку № 10, по вулиці Приморська, в селі Молодіжне, намагаючись наздогнати ОСОБА_5 , ОСОБА_8 побачив, як він забігає в другий під`їзд даного багатоквартирного будинку, та також забіг в під`їзд, де ОСОБА_8 зрозумів, що ОСОБА_5 спустився в підвальне приміщення.

Далі, підійшовши до спуску в підвальне приміщення, ОСОБА_8 голосно попередив та висловив усну вимогу до ОСОБА_5 , вийти з приміщення, однак ніхто не відповів, у зв`язку з чим ОСОБА_8 прийняв рішення перевірити, чи не сховався ОСОБА_5 в підвалі. Після чого, ОСОБА_8 рушив вниз по сходах, при цьому вхід в підвальне приміщення був вільний, однак світло в приміщення відсутнє. Для власної безпеки, ОСОБА_8 дістав та приготував для використання, наявний аерозольний балончик з речовиною дратівливої дії.

При цьому, ОСОБА_5 діючи умисно, маючи намір, спрямований на спричинення поліцейському - пом. о/у СКП ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків, сховався в темній частині з правого боку в підвальному приміщення та чекав, коли до нього зайде ОСОБА_8 . Та, як тільки ОСОБА_8 пройшов в приміщення підвалу, то з правого боку на нього напав ОСОБА_5 , який умисно почав наносити удари руками в область голови ОСОБА_8 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді побоїв. В подальшому, ОСОБА_8 застосувавши прийоми рукопашного бою, зміг вивести нападника на вулицю, де ОСОБА_5 і був затриманий.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

11.04.2020 ОСОБА_5 затримано у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, у зв`язку з тим, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, вказали на те, що саме ОСОБА_5 щойно вчинив злочин, та 12.04.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, на теперішній час, підтверджують зібрані докази, а саме: заява про злочин від 11.04.2020, ОСОБА_8 , про спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, під час несення служби; Довідка №96 від 12.04.2020, КУ «Овідіопольска ЦРЛ», про наявність ОСОБА_8 тілесних ушкоджень; Рапорти співробітників Овідіопольського ВП ГУНП : ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; Протокол огляду місця події від 11.04.2020, біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого зафіксовано місце нападу; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , від 12.04.2020, який пояснив механізм отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_5 ; Протоколами допитів свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили здійснення втечі та опору з боку ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості за ч. 2 ст. 345 КК України, за якій законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий вважає, що у відповідності з вимогами ч.1 ст.177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, так як не має постійного місця роботи, власного житла, зловживає алкогольними напоями, окрім цього був затриманий за нанесення побоїв поліцейському, який виконував свої обов`язки, та намагався розібратись у ситуації з приводу відкритого заволодіння товаром з магазину від 11.04.2020, що вказує на спробу ОСОБА_5 уникнути розгляду питання та можливого покарання, шляхом втечі, що може, на майбутнє, розглядатись як спроби ОСОБА_5 уникнути покарання та переховуватись від правоохоронних органів; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, підозрюваний ОСОБА_5 може знати про не здобуті, на даний час, слідством докази, та може знищити, сховати або спотворити дані речі; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, так як підозрюваний ОСОБА_5 є місцевим мешканцем, якими є також свідки та інші особи, знає місце працевлаштування та може дізнатись про місце мешкання потерпілого ОСОБА_8 , що надасть змогу вчинювати незаконний вплив на вказаних учасників процесу; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перебуваючи на волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за насильницький злочину (ст. 128 КПК України), може продовжити вчинення інших злочинів, що може впливати на затягування розслідування; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_5 був раніше судимим, на шлях виправлення не став, може вчинити злочини які будуть направлені на приховування вже вчинених злочинів, про що свідчить спроба втечі та спричинення працівнику поліції побоїв.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді відповідних клопотань про обрання запобіжного заходу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (inabstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ). Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України" зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Неистяк проти Словаччини», заява №65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі проти Польщі» (Ladentv. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредіновпроти України» (v.Ukraine),заява № 38717/04, п. 86).

На підставі досліджених матеріалів провадження, суд вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд вважає, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в поясненнях в судовому засіданні не надано аргументованого обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України видів запобіжних заходів крім тримання під вартою, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 11.04.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з 20.00 години до 06.00 години наступного дня, строком на 60 днів, до 10.06.2020 р.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за першою вимогою;

2) щодня з 20.00 години до 06.00 години наступного дня не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених обов`язків.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 10.06.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 15.04.2020 р. о 10.00.

Слідчий суддя ОСОБА_1