Справа № 495/1739/20
№ провадження 1-кс/495/779/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000007, -
В С Т А Н О В И В:
19.03.2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про арешт майна, у якому просить:
- накласти арешт на квартиру загальною площею 72,1 кв.м. по АДРЕСА_1 (РНОНМ 103) та заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам на час проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 20.01.2020, здійснення у будь-який спосіб відчуження зазначеного об`єкту нерухомості, проводити будівництво, реконструкцію (підготовку до будівництва, вбирання території, роботу спеціальної будівельної техніки, ремонтних робіт, тощо) на зазначеному об`єкті нерухомості та здійснювати заходи щодо реєстрації прав на нерухоме майно.
Клопотання обґрунтовує тим, що до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеській області надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , по факту шахрайства, відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 20.01.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 22.01.2020 до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області з Білгород-Дністровської місцевої прокуратури передано по підслідності заяву про вчинене кримінальне правопорушення від гр. ОСОБА_4 , про те, що в січні місяці 2020 року йому стало відомо, що невстановлена особа, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа квартирою АДРЕСА_3 , яка є майном заявника.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що він з дружиною ОСОБА_5 та дітьми, з 1990 по 1998 роки проживали в квартирі АДРЕСА_3 , за вказаною адресою останні і були зареєстровані. Після в 1998 році переїхали на АДРЕСА_2 , до квартири матері потерпілого. Після до 2013 року квартира пустувала, в 2013 році в квартиру заселилась донька заявника, та проживала там на протязі приблизно року. Після в квартирі ніхто не проживав.
Допитана в якості свідка дружина потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 21.05.1958 року повідомила, що ні вона ні чоловік квартиру не продавали. 10.01.2020 року до неї зателефонувала сусідка, яка повідомила, що їхня квартира АДРЕСА_3 , продається невідомими особами. Після їхнього приїзду за вказаною адресою, вона з чоловіком виявили, що вхідні двері в квартиру змінено на нові, хто це зробив їй не відомо. Також ОСОБА_5 повідомила, що їхня квартира не була приватизована.
05.02.2020 слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було надано запит до КП «Білгород-Дністровське БТІ», з метою встановлення власника квартири АДРЕСА_3 . 07.02.2020 отримано відповідь, в якій вказано що КП «Білгород-Дністровське БТІ» не проводило реєстрацію права власності даного об`єкту нерухомості.
Також встановлено, що Рішенням державного реєстратора КП «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно» ОСОБА_6 від 15.08.2018 № 42551586 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.2007, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради (РНОНМ 03, номер запису про право власності 27498785).
Як вбачається з листа виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 07.02.2019 № 02-15-22-535/311 виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради не здійснювалась приватизація квартири АДРЕСА_3 .
З урахуванням викладеного надане ОСОБА_7 для реєстрації права власності свідоцтво про право власності на житло від 08.01.2007 в дійсності не могло бути виданим виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради та є підробним.
В подальшому на підставі акту приймання-передачі від 25.10.2018, укладеного між ОСОБА_7 та ПП «Міська біржа «Аккерман», завіреного приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , рішенням державного реєстратора Шабівської сільської ради ОСОБА_9 від 12.11.2018 № 43993494 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності за ПП «Міська біржа «Аккерман» на вказану квартиру (РНОНМ 03, номер запису про право власності 28869536).
Далі, на підставі акту приймання-передачі від 22.04.2019, укладеного між ОСОБА_10 та ПП «Міська біржа «Аккерман», рішенням державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» ОСОБА_11 від 11.05.2019 № 46810095 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_10 на вказану квартиру (РНОНМ 103, номер запису про право власності 31497921).
Далі, згідно договору дарування від 13.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , ОСОБА_10 здійснив відчуження квартири на користь ОСОБА_13 , який на теперішній час є діючим власником квартири.
Постановою старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 07.02.2020 вказаний об`єкт нерухомого майна визнаний речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий зазначає, що зазначений об`єкт нерухомості є предметом вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України. З метою недопустимості подальшої передачі будь кому в оренду, переоформлення (перереєстрації), перетворення (перебудови) до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, що в подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій, та подальшого виведення нерухомого майна в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права користування буде накладення арешту на майно.
Посилаючись на вищевикладені підставі, з метою забезпечення кримінального провадження, а також враховуючи те, що не вжиття заходів щодо накладення арешту на вказану квартиру може призвести до незаконної перереєстрації права власності на квартиру, а також з метою повного всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, слідчий просить клопотання задовольнити.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно не відповідає вимогам, передбаченим статтею 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Під час вивчення клопотання та доданих до нього документів, слідчим суддею встановлено, що до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеській області надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , по факту шахрайства, відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 20.01.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 22.01.2020 до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області з Білгород-Дністровської місцевої прокуратури передано по підслідності заяву про вчинене кримінальне правопорушення від гр. ОСОБА_4 , про те, що в січні місяці 2020 року йому стало відомо, що невстановлена особа, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа квартирою АДРЕСА_3 , яка є майном заявника.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що він з дружиною ОСОБА_5 та дітьми, з 1990 по 1998 роки проживали в квартирі АДРЕСА_3 , за вказаною адресою останні і були зареєстровані. Після в 1998 році переїхали на АДРЕСА_2 , до квартири матері потерпілого. Після до 2013 року квартира пустувала, в 2013 році в квартиру заселилась донька заявника, та проживала там на протязі приблизно року. Після в квартирі ніхто не проживав.
Допитана в якості свідка дружина потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 21.05.1958 року повідомила, що ні вона ні чоловік квартиру не продавали. 10.01.2020 року до неї зателефонувала сусідка, яка повідомила, що їхня квартира АДРЕСА_3 , продається невідомими особами. Після їхнього приїзду за вказаною адресою, вона з чоловіком виявили, що вхідні двері в квартиру змінено на нові, хто це зробив їй не відомо. Також ОСОБА_5 повідомила, що їхня квартира не була приватизована.
05.02.2020 слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було надано запит до КП «Білгород-Дністровське БТІ», з метою встановлення власника квартири АДРЕСА_3 . 07.02.2020 отримано відповідь, в якій вказано що КП «Білгород-Дністровське БТІ» не проводило реєстрацію права власності даного об`єкту нерухомості.
Також встановлено, що Рішенням державного реєстратора КП «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно» ОСОБА_6 від 15.08.2018 № 42551586 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.2007, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради (РНОНМ 03, номер запису про право власності 27498785).
Як вбачається з листа виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 07.02.2019 № 02-15-22-535/311 виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради не здійснювалась приватизація квартири АДРЕСА_3 .
З урахуванням викладеного надане ОСОБА_7 для реєстрації права власності свідоцтво про право власності на житло від 08.01.2007 в дійсності не могло бути виданим виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради та є підробним.
В подальшому на підставі акту приймання-передачі від 25.10.2018, укладеного між ОСОБА_7 та ПП «Міська біржа «Аккерман», завіреного приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , рішенням державного реєстратора Шабівської сільської ради ОСОБА_9 від 12.11.2018 № 43993494 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності за ПП «Міська біржа «Аккерман» на вказану квартиру (РНОНМ 03, номер запису про право власності 28869536).
Далі, на підставі акту приймання-передачі від 22.04.2019, укладеного між ОСОБА_10 та ПП «Міська біржа «Аккерман», рішенням державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» ОСОБА_11 від 11.05.2019 № 46810095 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_10 на вказану квартиру (РНОНМ 103, номер запису про право власності 31497921).
Далі, згідно договору дарування від 13.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , ОСОБА_10 здійснив відчуження квартири на користь ОСОБА_13 , який на теперішній час є діючим власником квартири.
В обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, слідчий посилається, що зазначений об`єкт нерухомості є предметом вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, та з метою недопустимості подальшої передачі будь кому в оренду, переоформлення (перереєстрації), перетворення (перебудови) до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, що в подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій.
Окрім того, згідно вимог п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого для арешту майна зазначена підстава,передбачена ст.170 ч. 2 п.1, 98 КПК України, а саме збереження доказів, які можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Однак,в клопотанні слідчого не зазначено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберегти на собі арештоване майно, яким чином воно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Разом з тим, зазначені обставини підлягають обов`язковому доведенню слідчим, прокурором при судовому розгляді клопотання, та мають бути перевіренні та дослідженні слідчим суддею при вирішенні клопотання про арешт майна.
Таким чином, в клопотанні містяться тільки посилання на норми закону, якими передбачена підстава для забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, без її обґрунтування, а також без зазначення мети цього арешту, а саме докладного пояснення того, як саме невжиття такого обмеження, у такій формі, може перешкодити досягненню мети кримінального провадження, з урахуванням того, що в кримінальному провадженні підозра нікому не повідомлена.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки в ньому містяться лише загальні посилання на законодавство для накладення арешту на майно, однак без конкретного обґрунтування підстав, мети та інших вищезазначених обставин, наявність яких прямо передбачена положеннями ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000007 - повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, для усунення недоліків, встановивши строк 72 години з моменту отримання прокурором копії зазначеної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя