Справа № 487/1434/20
Провадження № 1-кс/487/1857/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000842 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч .1 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 року, слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 12.03.2020 року під час огляду місця події майно, а саме ганчірку зі слідами бурого кольору, яка знаходиться в спецільаному експертному пакеті № 7105694, визначивши місцем її зберігання, після провдення відповідних експертиз, кімнату зберігання речових доказів Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчими слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000842 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч .1 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2020 близько 03:00 годин, невстановлені особи, перебуваючи у приміщенні домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , здійснили незакінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, в результаті чого спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення живота та лівого стегна, а саме «Замах на вбивство з корисливих мотивів», тобто замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинене з корисливих мотивів.

В подальшому було встановлено, що особи підозрювані у вчиненні вказаного злочину рухаючись на мотоциклі прямували у напрямку м. Одеси. При спробі їх зупинки працівниками поліції, з метою перевірки документів, останні почали рухатись польовою дорогою, в результаті чого затримати вказаних осіб не виявилось можливим.

12.03.2020 під час додаткового огляду місця події, який розпочався на автомобільній дорозі Е58-М 14, виявлено ганчірку зі слідами бурого кольору, яка розташовувалась навпроти протитуберкульозного диспансеру в с. Сливине Миколаївського району Миколаївської області. Вказана ганчірка вилучена в ході огляду місця події та поміщена до сейф-пакету експертної служби № 7105694.

Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказані предмети з метою запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та необхідністю проведення судової трасологічної та молекулярно-генетичної експертизи.

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, вимоги зазначені в клопотання підтримав у повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто за відсутності сторін.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, вислухавши пояснення слідчого, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000842 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч .1 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2020 близько 03:00 годин, невстановлені особи, перебуваючи у приміщенні домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , здійснили незакінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, в результаті чого спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення живота та лівого стегна, а саме «Замах на вбивство з корисливих мотивів», тобто замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинене з корисливих мотивів.

В подальшому було встановлено, що особи підозрювані у вчиненні вказаного злочину рухаючись на мотоциклі прямували у напрямку м. Одеси. При спробі їх зупинки працівниками поліції, з метою перевірки документів, останні почали рухатись польовою дорогою, в результаті чого затримати вказаних осіб не виявилось можливим.

12.03.2020 року під час додаткового огляду місця події, який розпочався на автомобільній дорозі Е58-М 14, виявлено ганчірку зі слідами бурого кольору, яка розташовувалась навпроти протитуберкульозного диспансеру в с. Сливине Миколаївського району Миколаївської області. Вказана ганчірка вилучена в ході огляду місця події та поміщена до сейф-пакету експертної служби № 7105694.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки мого зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, зникнення, втрати, знищення майна.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході огляду місця події предмети та речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 12.03.2020 під час огляду місця події майно, а саме: ганчірку зі слідами бурого кольору, яка знаходиться в спецільаному експертному пакеті № 7105694.

Визначити місцем зберігання вказаного - майна кімнату зберігання речових доказів Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1