Справа № 128/66/20
Провадження №11-кп/801/358/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
заявника ОСОБА_8 ,
особи, до якої застосовано
примусові заходи медичного характеру ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23.01.2020, якою задоволено заяву лікаря - психіатра КНП «ВОПЛ №2 ВОР» ОСОБА_10 та у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом у «Відділенні №2 для примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом, змішаному»,

встановив:

Оскаржувана ухвала судом першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_9 на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру.
В апеляційній скарзі захисник особи, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про продовження застосування у відношенні ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом у «Відділенні №2 для примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом, змішаному».
В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що за станом здоров`я, на даний час, її підзахисний ОСОБА_9 не становить суспільної небезпеки та загрози для оточуючих, а тому відсутні правові підстави щодо продовження примусових заходів медичного характеру щодо нього у психіатричній лікарні з суворим режимом.
Заслухавши доповідь судді по справі, особу, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру та його захисник, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені апелянтом, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
З огляду на ст. 95 КК України, продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався, належним чином дослідив наявні в матеріалах провадження докази та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви лікаря-психіатра про продовження застосування у відношенні ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.11.2018 за скоєння суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, до ОСОБА_9 були застосовані примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31.07.2019 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом.
З висновку комісії лікарів - психіатрів за № 1 від 09.01.2020 встановлено, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом на теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом у «Відділенні №2 для примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом, змішаному».
В судовому засіданні суду першої інстанції була заслухана лікар-психіатр ОСОБА_11 , яка зазначила, що ОСОБА_9 за своїм станом потребує продовження примусового лікування у вигляді надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 не потребує застосування до нього вказаних примусових заходів медичного характеру, суперечать наявним в матеріалах провадження доказам.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свої висновки про необхідність продовження щодо ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру на строк, який не може перевищувати 6 місяців, оскільки виходив з його психічного стану та характеру вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння.
З матеріалів провадження та висновку лікарів-психіатрів не вбачається того, що ОСОБА_9 видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах.
Доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до того, що ОСОБА_9 повідомляє про своє добре самопочуття, спростовуються викладеними у належній формі висновком спеціалістів у галузі психіатрії, розумні підстави для сумнівів у компетентності та об`єктивності яких відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Істотних порушень судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23.01.2020, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом у КНП «ВОПЛ №2 ВОР» щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили із дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців із дня її проголошення.

Судді