28.12.2019
Справа № 642/8754/19
Провадження № 1-кс/642/4444/19
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
27 грудня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001213 від 14.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Cлідчий Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні просить накласти арешт на майно, вилучене 26 грудня 2019 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Кривоконівська, 59, а саме: автомобільну акумуляторну батарею марки «Ista» моделі «6CT-60A2. 60A-h. 570 A(EN)», серійний номер НОМЕР_1 , синього кольору, яка належить ОСОБА_4 та автомобільну акумуляторну батарею, марки «Westa» моделі «600A (EN). 60Aч. 12В. Са/Са», серійний номер НОМЕР_2 , синього кольору, яка належить ОСОБА_5 .

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що в провадженні СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001213 від 14.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 травня 2019 року до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з 22.00 годин 13 травня 2019 року до 07.20 годин 14 травня 2019 року невстановлена особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку належної заявнику автомобільної акумуляторної батареї з автомобілю марки «ЗАЗ» моделі «Vida» р.н. « НОМЕР_3 », припаркованого біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що 13.05.2019 близько 22.00 23.00 годин він приїхав та залишив свій автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Vida» р.н. « НОМЕР_3 » біля будинку за адресою: м.Харків, вул. Волонтерська, 54, після чого направився додому. Повернувшись до вищевказаного автомобілю наступного дня, тобто 14 травня 2019 року, близько 07.20 07.25 годин ОСОБА_4 виявив, що капот його автомобілю у пошкодженому та відчиненому стані, а всередині даного відділення він виявив відсутність автомобільної акумуляторної батареї марки «Ista» моделі «6CT-60A2» серійний номер НОМЕР_1 , яку ним було придбано в новому стані приблизно в травні 2018 року на авторинку «Лоск» за ціною в 1700 грн.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вищеописаного кримінального правопорушення, а також аналогічних кримінальних правопорушень може бути причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раніше неодноразово був притягнений до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності зокрема на території Холодногірського району м.Харкова, та який надав пояснення, що дійсно ним за вищеописаних обставин в ніч з 13 на 14 травня 2019 року було вчинено крадіжку автомобільної акумуляторної батареї з вищевказаного автомобілю, а також тієї ж ночі на тій самій вулиці біля будинку №52 та біля будинку №7 по провулку Чередніченківському м.Харкова було вчинено крадіжки автомобільних акумуляторних батарей з автомобілів марки «ВАЗ» моделі «21099» та марки «ГАЗ» моделі «24» відповідно. Крім того, ОСОБА_6 пояснив, що за аналогічних обставин в ніч з 30 квітня на 1 травня 2019 року, в денний період часу 04 червня 2019 року та в ніч з 18 на 19 серпня 2019 року він також за аналогічних обставин вчинив крадіжку автомобільних акумуляторних батарей з автомобілів марки «ВАЗ» моделі «2104», марки «ВАЗ» моделі «2108» та марки «ВАЗ» моделі «2106» відповідно, при цьому ОСОБА_6 пояснив, що усі рази викрадені ним за вищевикладених обставин автомобільні акумуляторні батареї він продав раніше незнайомій йому жінці, яка мешкає по АДРЕСА_2 .

Під час проведення досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка пояснила, що на початку травня 2019 року, коли вона знаходилась на вулиці біля власного будинку, до неї звернувся раніше незнайомий їй чоловік, який запропонував придбати в нього одну автомобільну акумуляторну батарею, на що вона погодилась та придбала її в нього з метою наступного продажу. Згідно свідчень ОСОБА_7 , у подальшому в середині травня 2019 року, на початку червня 2019 року та в середині серпня 2019 року, вона придбала в того ж раніше незнайомого їй чоловіка ще 6 автомобільних акумуляторних батарей, основну частину з яких вона у наступному продала, а дві акумуляторні батареї (придбані нею в даного чоловіка в середині травня та в середині серпня 2019 року) залишились в неї.

26 грудня 2019 року за участю свідка ОСОБА_7 було проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході проведення якого ОСОБА_7 впізнала особу зображену на фотознімку під номером 1 (тобто ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) як особу чоловіка, в якого в травні та серпні 2019 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , нею було придбано автомобільні акумуляторні батареї.

26.12.2019 згідно власноручної відповідної письмової заяви ОСОБА_7 , остання добровільно видала працівникам поліції дві автомобільні акумуляторні батареї, які нею за вищеописаних обставин було придбано у вищевказаного невідомого їй чоловіка в серпні та травні 2019 року, які з відповідної заяви про дозвіл на проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено в ході проведення огляду місця події, а саме: автомобільну акумуляторну батарею синього кольору, марки «Ista» моделі «6CT-60A2. 60A-h. 570 A(EN)», серійний номер НОМЕР_1 , - тобто саме ту автомобільну акумуляторну батарею, яку було викрадено в ніч з 13 на 14 травня 2019 року з автомобілю марки «ЗАЗ» моделі «Vida» р.н. « НОМЕР_3 », припаркованого біля будинку за адресою: м.Харків, вул. Волонтерська, 54, а також автомобільну акумуляторну батарею синього кольору, марки «Westa» моделі «600A (EN). 60Aч. 12В. Са/Са», серійний номер НОМЕР_2 , яку було викрадено з автомобілю марки «ВАЗ» моделі «21063» р.н. « НОМЕР_4 » в ніч з 18 на 19 серпня 2019 року біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за фактом чого до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області 19.08.2019 надійшла заява ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , клопотання підтримав.
Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, але звернулися до суду з заявами про розгляд клопотання у їх відсутності, проти задоволення заявленого клопотання не заперечували, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності власника майна на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 26 грудня 2019 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Кривоконівська, 59, а саме: автомобільну акумуляторну батарею марки «Ista» моделі «6CT-60A2. 60A-h. 570 A(EN)», серійний номер НОМЕР_1 , синього кольору, яка належить ОСОБА_4 та автомобільну акумуляторну батарею, марки «Westa» моделі «600A (EN). 60Aч. 12В. Са/Са», серійний номер НОМЕР_2 , синього кольору, яка належить ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити слідчому Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1