І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та передачу на відповідальне зберігання, -
У зв`язку з чим, просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді та передати йому на відповідальне зберігання.
У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просить клопотання задовольнити.
Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у судове засідання надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, не заперечує проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя вивчивши клопотання, дослідивши матеріали долучені до клопотання, приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2019 накладено арешт, зокрема, на автомобіль Lanos Daewoo TF 69 НОМЕР_1 , колір бежевий, ідентифікаційний номер автомобіля НОМЕР_2 , тип і номер двигуна: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 ..
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2020 року скасовано арешт в частині заборони користування та розпоряджання на вказаний автомобіль та передано власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, із забороною відчуження вказаного транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім того, відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Таким чином, виходячи із вказаних норм законодавства та стадії розслідування кримінального провадження, вважаю, що в подальшій забороні користування та розпорядження арештованим транспортним засобом відпала потреба, оскільки всі слідчі дії відповідними органами по відношенню до зазначеного майна виконані в повному обсязі. Крім того, інформації про пред`явлення підозри власнику вказаного транспортного засобу суду не надавалося.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання заявника та наявність підстав для його задоволення шляхом скасування арешту на даний автомобіль, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2019.
Відтак, приходжу до висновку про скасування арешту автомобілю, а саме: підлягає скасуванню накладений ухвалою слідчого судді арешт з переданням автомобілю власнику транспортного засобу на відповідальне зберігання.
Керуючись ст.ст.174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та передачу на відповідальне зберігання - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1