Справа № 442/7615/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/301/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_9 від 29 жовтня 2019 року, на сумочку «бананку» марки «Nike», яку повернути потерпілому, як власнику.
Згідно з вироком, близько 15 год. 10 хв. 14.10.2019 ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, з корисливих мотивів, перебуваючи неподалік дитячого майданчика у дворі будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав сумочку «бананку» марки «Nike», сірого кольору вартістю 200 гривень із вмістом мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7» вартістю 2500 гривень, чим завдав ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2700 гривень.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2020 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити новий судовий розгляд у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що суд неправомірно застосував положення ч.3 ст.349 КПК України та обмежив дослідження фактичних обставин справи тільки допитом обвинуваченого, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На переконання прокурора, обставини злочину, визнані судом доведеними, не відповідають обставинам кримінального провадження, які встановлені в ході досудового розслідування, та показанням обвинуваченого ОСОБА_7 в частині кваліфікації вчиненого ним кримінального правопорушення.

Як зазначає прокурор, з показань обвинуваченого неможливо встановити, чи ОСОБА_7 діяв умисно з метою відкритого викрадення чужого майна, коли в обвинуваченого виник умисел на заволодіння майном потерпілого, чи усвідомлював він протиправний характер своїх дій, чи був помічений іншими особами, чи звертався до нього потерпілий чи інші особи з приводу вчинених ним дій.

Окрім цього, на переконання апелянта, суд першої інстанції безпідставно врахував обставину, що обтяжує відповідальність ОСОБА_7 , - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в ході досудового розслідування не було проведено обслідування ОСОБА_7 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом , на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , розгляд такого відбувся в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого.
Процедура судового розгляду кримінального провадження передбачає обов`язок суду відповідно до ст.349 КПК України визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження. Згідно з вказаною нормою закону суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.
При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи, зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, в законі закріплена скорочена процедура судового розгляду висунутого особі обвинувачення без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Як вбачається зі звукозапису судового засідання від 28 січня 2020 року, суд в обвинуваченого ОСОБА_7 з`ясував чи правильно він розуміє зміст фактичних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також йому роз`яснено, що у випадку розгляду провадження у порядку ч.3 ст.349 КПК України він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, проти цього не заперечували учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, згідно зі змістом скерованого до суду обвинувального акта, та дав свої пояснення.
З огляду на те, що ОСОБА_7 добровільно в повній мірі визнав свою вину у вчиненні злочину з кримінально-правовою кваліфікацією за ч.1 ст.186 КК України, після роз`яснення судом правових наслідків здійснення спрощеного судового розгляду, погодився на проведення розгляду кримінального провадження у порядку ч.3 ст.349 КПК України, вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2020 року останнім не оскаржувався, відтак колегія суддів апеляційного суду не вбачає істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке б мало наслідком скасування рішення суду з призначенням нового судового розгляду.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині безпідставності покликання суду першої інстанції на обставину, що обтяжує відповідальність ОСОБА_7 , - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки як встановлено апеляційним судом у ході досудового розслідування не було проведено обслідування ОСОБА_7 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, водночас згідно з обвинувальним актом, в межах якого й проводився судовий розгляд, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння не ставиться у провину ОСОБА_7 , а розгляд провадження проводився у порядку ст.349 КПК України.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду оскаржуваний вирок підлягає до зміни в частині виключення з мотивувальної частини вироку покликання на обставину, яка обтяжує покарання, «вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння», а у решті такий слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку покликання на обставину, яка обтяжує покарання, «вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння».
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4