ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1438/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/50/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 18 квітня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, одружену, не працюючу, раніше не судиму

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуванх мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , перебуваючи протягом тривалого часу у неприязних відносинах через суперечки побутового характеру з своєю сусідкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою с. Чабарівка, Гусятинського району, Тернопільської області, 18 квітня 2019 року в дообідній час, самостійно увійшла у будинок проживання ОСОБА_9 , де поштовхом кинула останню на підлогу. Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 умисно нанесла їй однією з ніг один удар в область колінного суглоба правої нижньої кінцівки та два удари в область правої і лівої тім`яних ділянок голови. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 спричинено забої м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови та ділянки правого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2019 року за ч.1 ст.125 КК України і закрити кримінальне провадження за відсутністю і недоведеністю вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення.

Вважає, що вирок суду ухвалений з істотними порушеннями судом норм кримінального процесуального права, невірної правової оцінки діяння, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зокрема вказує, що суд безпідставно взяв до уваги суперечливі покази потерпілої ОСОБА_9 щодо обставин нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою, які протягом судового засідання нею змінювались.

На думку апелянта, показання потерпілої щодо способу заподіяних їй ушкоджень, заперечуються висновком судово-медичної експертизи, якою спростовано можливість отримання виявлених ушкоджень при падінні з висоти власного зросту.

Вказує, що судом не враховано показання обвинуваченої ОСОБА_7 , які повністю узгоджені з іншими доказами і разом з показаннями свідка ОСОБА_10 підтверджують її непричетність до вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; засуджену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження по справі; міркування прокурора, який рішення місцевого суду вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, досудове та судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Таких порушень цього закону, які були б істотними і могли б потягнути за собою скасування судового рішення, у справі не допущено.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені у судовому засіданні, належно оцінені судом і детально викладені в вироку.

Так, висновок про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 ґрунтується на послідовних, незмінних протягом усього часу досудового та судового слідства, узгоджених між собою в деталях показаннях потерпілої, з яких слідує, що у квітні 2019 року перед Великодніми святами, прийшовши до неї додому, її сусідка ОСОБА_7 нанесла їй тілесні ушкодження, про що вона повідомила старосту села та поліцію.

Твердження захисника ОСОБА_8 про суперечливий характер показань потерпілої, які, на думку апелянта змінювались під час її допиту в суді, колегія суддів вважає безпідставними.

Розбіжності у свідченнях потерпілої ОСОБА_9 , про які вказує апелянт, (вдарила і кинула на підлогу чи кинула на підлогу і потім вдарила) пов`язані із суб`єктивною оцінкою потерпілою події злочину, а також викладенням нею цих обставин з урахуванням її похилого віку. Вони є несуттєвими і жодним чином не ставлять під сумнів правдивість її показань

Факт побиття ОСОБА_9 обвинуваченою ОСОБА_7 підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , до якої, як до старости села звернулася потерпіла відразу ж після побиття її обвинуваченою, а також ОСОБА_10 , який прийшовши до домогосподарства ОСОБА_9 , побачив, що остання лежить на землі і допоміг їй лягти у ліжко.

З показань вказаних свідків суд встановив, що потерпіла ОСОБА_9 безпосередньо після заподіяння ій тілесних ушкоджень повідомила кожному з них, що ці ушкодження заподіяла їй ОСОБА_7 , описавши обставини, за яких мала місце ця подія.

Ці ж обставини, 18 квітня 2019 потерпіла ОСОБА_9 повідомила працівникам поліції, виклавши їх у протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, який також був предметом дослідження місцевого суду. (а.п. 49)

Вищенаведені показання потерпілої та свідків, які ретельно були досліджені судом першої інстанції, об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи від 25 червня 2019 року № 141, у відповідності до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови та ділянки правого колінного суглоба. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид, властивості та розташування на тілі утворилися від не менш ніж двократної дії тупих предметів (предмету), незадовго до звертання за медичною допомогою, не виключено, при обставинах, вказаних в ухвалі та повідомлених гр. ОСОБА_9 під час її допиту. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження відносяться до легких. Утворення вищевказаних тілесних ушкоджень при «падінні на землю з висоти власного росту» і вдарянні спиною (як зазначено в ухвалі) неможливе, про що свідчить розташування вищевказаних ушкоджень на тілі (права тім`яна ділянка, ділянка правого колінного суглоба).(а.с.47-48)

Виходячи з аналізу вказаного експертного висновку, колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту, що результати судово-медичної експертизи спростовують показання потерпілої, оскільки вид та характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої повністю узгоджуються з її свідченнями щодо обставин, за яких вона могла їх отримати.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_8 про неправильну оцінку судом показань свідків, то колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Оцінюючи докази по справі, місцевий суд належним чином аргументував своє рішення щодо оцінки показань свідків і дійшов правильного висновку, що показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не спростовують показань потерпілої та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , як про це зазначає апелянт, а свідчення обвинуваченої направлені на введення суду в оману та уникнення останньою кримінальної відповідальності за вчинене.

Аналізуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних досудовим слідством та досліджених судом першої інстанції доказів щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, в колегії суддів немає.

Суд першої інстанції належним чином дослідив всі докази по справі, дав їм правильну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_14 ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено будь-яких обставин, які не були предметом перевірки суду першої інстанції і вплинули б на висновок суду та тягнули за собою скасування вироку, про що ставить питання захисник обвинуваченою ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , а тому підстав для для скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи