СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3440/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу прокурори Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002992 від 07.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
06.07.2020 року до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, власником якої згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, є ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи дане клопотання, зазначено, що досудовим розслідування, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи згідно розробленого організатором злочинної організації ОСОБА_8 та узгодженого з усіма учасниками злочинної організації плану, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в серпні 2018 року, дізнались про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 та її чоловік ОСОБА_10 , фактично не проживають разом, а у вказаній квартирі фактично проживає сам ОСОБА_10 , який має психічні розлади та відноситься до соціально незахищених верств населення.

Діючи як виконавці, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , передали вказану інформацію організатору злочинної організації ОСОБА_8 , які будучи об`єднані єдиним злочинним умислом, спрямованим на підроблення документів, використання завідомо підроблених документів та заволодіння шляхом обману чужим майном, з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього умислу, відомого всім учасникам групи. ОСОБА_8 в свою чергу надала вказівку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вивезти ОСОБА_10 із вказаної квартири та забезпечити безперешкодний доступ до неї для подальшого її продажу.

Після цього, ОСОБА_8 діючи як організатор злочинної організаціїоб`єднаної єдиним злочинним умислом, спрямованої на заволодіння нерухомим майном, підшукала та залучила за допомогою ОСОБА_11 , який був обізнаний щодо злочинних намірів злочинної організації, ОСОБА_12 , яка за грошову винагороду погодилася виступити «підставним» власником вищевказаної квартири під час укладання договору купівлі продажу даного нерухомого майна та яка, усвідомлюючи, що не може виступати продавцем та покупцем вищевказаної квартири, надала ОСОБА_8 та ОСОБА_11 копії документів, що засвідчують її особу, для виготовлення підроблених документів на право власності на нерухоме майно та підготовки документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівліпродажу квартири.

Так, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 діючи згідно розробленого злочинної організаціїплану, з метою встановлення контролю над квартирою та отримання безперешкодного доступу до неї, змінили замки на вхідних дверях вказаної квартири та здійснили прибирання з метою подальших оглядів потенційними покупцями та надання квартирі товарного вигляду.

У подальшому відповідно до розробленого плану та узгодженого з усіма учасниками злочинної організації, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 підшукали покупця на вказану квартиру, здійснили її огляд та домовилась про дату укладання договору купівлі-продажу.

Так, ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи заздалегідь розробленому та узгодженому з усіма учасниками злочинної організації плану, підробила договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_13 , а також ОСОБА_8 виготовила свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_1 , виготовили довідку з «Київського міського БТІ» в м. Києві про право власності на житло, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до якоговласником є ОСОБА_12 , виготовила довідку про місце проживання та склад сім`ї та про те, що за адресою: АДРЕСА_2 не має зареєстрованих малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних, обмежено дієздатних та інших осіб, в результаті чого учасники злочинної організації заволоділи вищевказаним нерухомим майном.

У подальшому, 06 жовтня 2018 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 , вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 , діючи згідно попередньо розробленого керівником злочинної організації ОСОБА_8 плану, яка була обізнана щодо злочинних намірів злочинної організації, прибула до офісу приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 з метою відчуження квартири, де на той час перебувала ОСОБА_8 .

Перебуваючи у офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 , діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_8 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному функції, вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 будучи покупцем вказаного нерухомого майна, перед підписанням договору купівлі-продажу квартири, пред`явила приватному нотаріусу Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 , заздалегідь підготовлені документи, що посвідчують право власності на вказану квартиру, серед яких були: свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_1 , довідка з «Київського міського БТІ» в м. Києві про право власності на житло, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до якого власником є ОСОБА_12 , довідка про місце проживання та склад сім`ї та про те, що за адресою: АДРЕСА_2 не має зареєстрованих малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних, обмежено дієздатних та інших осіб.

В подальшому, 06 жовтня 2018 року приблизно об 11 год. 30 хв. ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що не є власником вищевказаної квартири, діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_8 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному функції, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 , підписали договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_12 , за грошові кошти в сумі 530000,00 гривень відчужила, а ОСОБА_5 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 , та який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 , який не був обізнаний стосовно злочинної діяльності вказаної групи осіб, та відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завдали потерпілим ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є реальними власниками квартири АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду на суму 530 000,00 гривень, відповідно до ринкової вартості квартири станом на 06.10.2018, тобто в великих розмірах.

Згідно відповіді КП Київської міської ради «Київське міське БТІ» № 062/14-305 (и-2020) від 11.01.2020 встановлено, що станом на 21.07.2001 року на підставі договору купівлі-продажу право власності на квартиру АДРЕСА_1 набув ОСОБА_10 .

В подальшому 11.09.2009 ОСОБА_9 , діючи на підставі довіреності від ОСОБА_10 , здійснила продаж вказаної квартири ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в рівних частинах.

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності на даний час належить ОСОБА_5

07.05.2020 було відібрано письмову заяву та допитано в якості потерпілих ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 про що було винесено відповідну постанову.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири що за адресою: АДРЕСА_2 , являється ОСОБА_5 .

Окрім тог,о просив розглянути клопотання за відсутності власника майна в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України

На підставі наведеного слідчий просив клопотання задовольнити.

В судове засіданні слідчий та/або прокурор не з`явились, слідчий направив до суду клопотання про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна до суду не викликався в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є об`єктом кримінального правопорушення та з метою попередження пошкодження майна або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на майно шляхом накладення заборони на його відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування,яке є співрозмірним обмеженням права власності, яке відповідає завданням кримінального судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу прокурори Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002992 від 07.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України,- - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, є ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на його відчуження та розпорядження без позбавлення права користування,

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1