Справа № 130/607/19
Провадження №11-кп/801/27/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїв, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, з вищою освітою, розлучений, військовозобов`язаний, раніше судимий:
- 21.03.2002 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, 70 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 21.02.2005 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
- 08.08.2005 вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 25.05.2007 вироком Овідіопільського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 22.08.2012 вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
- 15.01.2013 Красноперекопським міським судом АР Крим за ч. 2 ст.190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 роки 6 місяців позбавлення волі. 16.01.2014 на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08.01.2014 звільнений від відбування покарання. Невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 29 днів замінено на виправні роботи на цей же строк з утриманням із заробітку 15% в дохід держави, не відбутий строк покарання по виправним роботам складає 9 місяців 3 дні,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України з призначенням йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі;
відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України йому призначено остаточне покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Красноперекопського міського суду АР Крим від 15.01.2013, яким ОСОБА_7 було засуджено до позбавлення волі, якому ухвалою Миколаївського районного суду від 08.01.2014 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на виправні роботи з утриманням із заробітку 15% в дохід держави, у вигляді двох років двох місяців позбавлення волі;
строк покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з часу його затримання - з 07 березня 2019 року та зараховано йому у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 7 березня 2019 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
вирішено долю речових доказів та судових витрат,

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, маючи не зняті і непогашені у встановленому порядку судимості за вчинення злочинів проти власності після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і повторно вчинив тотожні злочини.
19 січня 2016 року ОСОБА_7 приїхав в м. Жмеринка Вінницької області, де за допомогою підготовленого ним оголошення розповсюдив інформацію про те, що він проводить ремонт побутової техніки та мобільних телефонів.
02 лютого 2016 року, близько 14.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_2 , переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, шляхом обману ОСОБА_9 , під приводом отримання передоплати за покупку планшету, не маючи намір здійснювати дану покупку, повідомивши останній неправдиві відомості незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 680 гривень, які ОСОБА_9 , будучи введеною в оману передала ОСОБА_7 добровільно. Після чого, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 отримані грошові кошти витратив на власні потреби, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 680 гривень.
Крім того, 12 лютого 2016 року, близько 09:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_2 , переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, шляхом обману ОСОБА_10 , під приводом отримання передоплати за покупку ноутбука, не маючи наміру здійснювати дану покупку, повідомивши останньому неправдиві відомості, незаконно заволодів його грошовими коштами в сумі 800 гривень, які ОСОБА_10 , будучи введеним в оману передав ОСОБА_7 добровільно. Після чого, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 отримані грошові кошти витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 800 гривень.
Також, 12 лютого 2016 року близько 14:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи поряд із будинком № 18 по вул. Костьольна в м. Жмеринка Вінницької області, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, шляхом обману ОСОБА_11 , під приводом отримання передоплати за покупку мобільного телефону, не маючи наміру здійснювати дану покупку, повідомивши останній неправдиві відомості, незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 800 гривень, які ОСОБА_11 , будучи введеною в оману, передала ОСОБА_7 добровільно. Після чого, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив ОСОБА_7 отримані грошові кошти витратив на власні потреби, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 800 гривень.
Крім того, 15 лютого 2016 року, близько 15:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Лайм», що розташований по вул. Одеська в м. Жмеринці Вінницької області, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, шляхом обману ОСОБА_12 , під приводом виконання ремонтних робіт, не маючи наміру здійснювати дані дії, незаконно заволодів її мобільним телефоном марки «LG L9», imei НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2011/19-21 від 12.03.2019 станом на 15.02.2016 могла складати 386,20 грн., який ОСОБА_12 , будучи введеною в оману передала ОСОБА_7 добровільно. Після чого, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив ОСОБА_7 здійснив продаж вказаного вище мобільного телефону невідомому чоловіку на привокзальній площі ст. Жмеринка за ціною 500 гривень, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на суму 386,29 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, просить вирок щодо нього змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, а саме призначити йому покарання, що не пов`язане з позбавленням волі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вину у вчиненому він визнав повністю, на його утриманні перебуває малолітня дитина 2010 року народження, яка потребує матеріальної допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, підстав для задоволення апеляційних скарг колегія суддів не знаходить.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Щодо покарання, то воно у повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття за відсутності обставин, які його обтяжують, особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до досудової доповіді Жмеринського МРВ з питань пробації, виправлення ОСОБА_7 без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), а застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, а тому призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі узгоджується з Постановою Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та підстав вважати його надто суворим немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді: