"06" грудня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, «29» липня 2019 року, в порушення порядку визначеного ч. 3 ст. 233 КПК України, старшим слідчим СВ Основ`янського ВП ГУНП Харківській області ОСОБА_15 , проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення зазначеного обшуку, працівниками поліції, тимчасово було вилучене вище вказане майно.
18.11.2019 року на ім`я старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_16 , направлено клопотання про повернення тимчасово вилученого майна під час обшуку 29.07.2019 року за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважає, що законних підстав проводити обшук за адресою за адресою: АДРЕСА_1 ,у працівників поліції взагалі не було, адже такий обшук жодним чином не стосувався рятування життя людей, майна чи безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Вилучення майна під час проведення зазначеного обшуку відбулося 29.07.2019 року та до теперішнього часу арешт на тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, ухвалою слідчого судді не накладений, а тому, таке майно має бути повернуто ОСОБА_4 , тобто особі, в якої його було вилучено.
Вилучення майна, яке відбулось 29.07.2019 року, під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , порушує право власності ОСОБА_4 та позбавляє її можливості володіти, користуватися та розпоряджатися вилученим майном.
В судовому засіданні представник заявника просив скаргу задовольнити та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі.
Старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_18 до судового засідання не з`явився, до суду надав заперечення на скаргу, вказуючи, що арештоване майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, досудове розслідування триває.
Прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_19 до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд скарги без його участі, проти задоволення скарги заперечує, вважаючи арештоване майно речовими доказами у кримінальному провадженні, досудове розслідування триває.
Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши доводи представника заявника, дослідивши документи та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до наступного.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
29.07.2019 р. на підставі ч.3 ст. 233 КПК України, слідчим було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено майно, яке зазначено в протоколі обшуку від 29.07.2019 р. (а.с. 12-17).
В подальшому, як передбачено ч.3 ст. 233 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором невідкладно звернувся до слідчого судді, та як вбачається з ухвали від 01.08.2019, слідчий суддя, перевіривши чи дійсно були підстави для проникнення до житла, надав дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення вказаного у протоколі обшуку від 29.07.2019 р. майна.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Майно, яке було вилучене під час обшуку 29.07.2019 р., прямо зазначене в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, тобто не вважається тимчасового вилученим майном та не потребує додаткового накладення арешту судом, що зазначено в ч.7 ст. 236 КПК України.
29.07.2019 р. поставною слідчого вилучене майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Проте, стороною обвинувачення не надано належних доказів, що вилучене майно, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_25 , виданого ГИБДД «№2 УМВС Росії по Курській області, на автомобіль Тойота Кемрі д.н.з. НОМЕР_4 , номерні знаки на автомобіль НОМЕР_5 у кількості 2 одиниць, ключ від автомобіля з літерою «М», може містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, правова кваліфікація якою є ч. 1 ст. 115 КК України, а тому вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя задовольняє частково скаргу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити частково.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1