УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіка Грузія, громадянина Грузії, грузина, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального проводження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010099 від 15 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
встановив:

до слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 та обумовлене, на його переконання, наявністю обставин регламентованих ст. 188, п.п. 1-2 ч. 4 ст. 189, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України у цьому провадженні.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_4 14.07.2016 року, приблизно о 20 годині 17 хвилин за адресою: м. Київ, пр-кт Возз`єднання, 15-Б, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 150 000 грн., що належать ОСОБА_5 .
Під час проведення досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово був викликаний слідчим до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, для проведення слідчих дій, однак на виклики до даного часу не з`явився, про причину неявки не повідомив.
Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 не надалось можливим.
Крім того, у зв`язку зі тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, кримінальне провадження зупинено, а підозрюваного оголошено в розшук 15.08.2016 року.
Також, в Голосіївському районному суді м. Києва перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0002577 від 16.03.2015 щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у якому обраний щодо нього запобіжний захід тримання під вартою звільнено у зв`язку із внесенням застави.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування та прокуратури, за місцем проживання не з`являється та не проживає. Тому, прокурор звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у виді застава на тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з вказаних у ньому підстав.

На запитання слідчого судді про надання додаткових відомостей для обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що надав всі матеріали в обгрунтування клопотання, які в нього наявні та наголосив на тому, що це право суду задовольнити або відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та перевіривши його на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Згідно ж положень ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Крім цього, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що «кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність» і що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вказані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, які передбачені ст. 29 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Відповідно ч. 3 ст. 142 КПК України слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
Проте, у матеріалах, доданих до клопотання, взагалі відсутні дані про те, що слідчий викликав належним чином, а саме у відповідності до положень ст. 136 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 , а також слідчим документально не підтверджені дані, що зазначені у клопотанні, крім того, прокурор зазначає в своєму клопотанні, що підозрюваного оголошено в розшук 15.08.2016, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування, однак на підтведження цього факту ненадано постанову про розшук підозрюваного, в зв`язку із чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 135, 136, 142, 178, 187-190, 309, 310, 369-372, 376КПК України суд,

ухвалив :
у задоволенні клопотання слідчого прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , в рамках кримінального проводження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010099 від 15 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1