Справа № 442/4629/19
Провадження № 1-кп/442/182/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі об`єднане кримінальне провадження № 0001008 від 10.06.2019, № 0000209 від 15.05.2019, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 19.07.2005 Бориславським міським судом за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі; 03.08.2010 Бориславським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 24.01.2018 Трускавецьким міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 15.03.2016 по 10.07.2017, звільнений з місць позбавлення волі 28.09.2018; 11.11.2019 Бориславським міським судом за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 04.05.2019 близько 21 год. 17 хв., маючи умисел на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи біля банкомату „Приватбанк в будинку № 1 по вул. Міцкевича у м. Бориславі Львівської області, повторно відкрито викрав з задньої лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 , розміщений в чохлі типу книжка вартістю 150 гривень, мобільний телефон марки „Xiaomi Redmi A6 вартістю 2 000 гривень, з картою пам`яті Micro SD об`ємом 16 Gb, вартістю 100 гривень, заподіявши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 2 250 гривень.
Крім цього, ОСОБА_3 10.06.2019 о 21 год. 35 хв., перебуваючи на вул. Стрийській, 116 в м. Дрогобичі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, таємно, шляхом проникнення на балкон квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , викрав належне останньому майно велосипед марки „Snow bike чорного кольору вартістю 2 000 гривень. Після цього, розуміючи, що його протиправні дії були виявлені потерпілим, незважаючи на це, продовжив їх з метою заволодіння майном: направився в сторону проїжджої частини дороги на вул. Стрийській м. Дрогобича, однак, з причин, що не залежали від його волі, злочин до кінця не довів, оскільки був затриманий ОСОБА_8 та іншими жителями м. Дрогобича навпроти магазину „Парадіз на вул. Стрийській, 103.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, та дав показання згідно з якими він підтвердив викладене в обвинувальних актах, просив суд його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованих правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, є корисливими, раніше ОСОБА_3 судимий за вчинення корисливих злочинів проти майна, при цьому, на шлях виправлення не став, тобто обвинувачений не виявляє реальної і адекватної критики власних протиправних дій та наполегливо продовжує вчиняти нові злочини, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається, крім того, суд враховує наслідки та обставини вчинених ним злочинів.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Обтяжуючих обставин не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочинів, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 186 КК України, але не в максимальній межі, та позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України.
З урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_3 злочини у даній справі вчинено до постановлення вироку Бориславського міського суду Львівської області від 11.11.2019, то остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань, таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2019 скасувати. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, запобіжний захід у виді тримання під вартою останньому до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни для забезпечення виконання вироку.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, за які призначити йому покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки.
за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 11.11.2019, визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.06.2019.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2019 на речові докази.
Речові докази:
велосипед марки „Snow Bike повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
CD диск із відеозаписом з камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження;
мобільний телефон марки „Xiaomi Redmi A6, сім-карту мобільного оператора „Водафон, чохол типу книжка до мобільного телефону, банківську карту банку „Південний, банківську карту „Приватбанк, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в останнього.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1