Справа № 947/8259/20
Провадження № 1-кс/947/8302/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, до СУ ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_7 , про те, що в період часу з 03.03.2019 до 10.03.2019 невстановлені особи за попередньою змовою проти її волі утримували її у приміщенні ПП « Медичний центр «Доктор Благо Плюс», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Дмитра Донського, 2а/7.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження № 0000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинені організованою групою або такі, що спричинили тяжкі наслідки.

Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_7 , будучи не сповіщеною про методики проведення лікування та реабілітації від алкогольної залежності надала добровільну згоду на поміщення її до ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», для проходження лікування.

Однак, встановлено, що медичні працівники ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», в порушення конституційних прав ОСОБА_7 у період її перебування у вказаній установі, з метою подавлення волі потерпілої, шляхом зв`язування рук та ніг останньої мотузкою та кайданками, застосовували відносно неї фізичне та психологічне насильство. Під час перебування у приміщенні ПП « Медичний центр «Доктор Благо Плюс» працівники вказаної установи, вводили в організм ОСОБА_7 препарати в результаті, чого стан потерпілої різко погіршився, у зв`язку з чим лікарями вказаної клініки вжито заходів для її реанімації останньої.

Крім цього, із показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що за період проходження лікування ОСОБА_7 в ПП « Медичний центр «Доктор Благо Плюс» останній сплатив грошові кошти в розмірі 12 600 гривень, про те лікування лише спричинило тяжкі психологічні наслідки для ОСОБА_7 .

Відповідно до показань свідка ОСОБА_9 , який був пацієнтом ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», встановлено, що співробітники вказаної клініки неодноразово застосовували до своїх пацієнтів фізичну силу та вводили невідомі останнім лікарські препарати.

Окрім цього, з метою встановлення співробітників та точної адреси розташування ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» в порядку ст. 40 КПК України співробітникам БЗПТЛ ГУНП в Одеській області надане доручення.

Так, на виконання вказаного доручення до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали серед яких рапорт оперативного співробітника, в якому зазначені анкетні дані співробітників ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» та адреса розташування: м. Одеса, вул. Дмитра Донського, 2а/ 7.

Крім цього, досудовим слідством встановлено що ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 фактично займаючи посади охоронців у ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. ДмитраДонського, 2а/7, в період 01-02 червня 2020 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, отримали від невстановленої в ході слідства особи незаконну вказівку, на примусову доставку за грошову винагороду до центру лікування від наркологічної залежності ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», потерпілого ОСОБА_12 .

Отримавши вказану незаконну вказівку про незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та, маючи на меті отримання грошової винагороди, досягли згоди щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом примусової доставки ОСОБА_12 з місця його мешкання до адмінбудівлі ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс».

Так, реалізуючи злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, використовуючи транспортний засіб марки «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 03.06.2020 приблизно о 11:40 годині прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де зустріли ОСОБА_12 , якого запросили проїхати до ПП «Медичний центр «Доктор благо плюс», однак останній виказав своє не бажання виконувати вимоги ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 . Після чого, з метою подавлення волі ОСОБА_12 , долаючи опір останнього, вищевказані особи, застосували до потерпілого фізичну силу та силоміць посадили на заднє сидіння автомобіля марки «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим незаконно позбавили його волі. При цьому, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою подолання супротиву потерпілого, сіли на заднє сидіння зазначеного автомобілю по обидва боки потерпілого ОСОБА_12 .

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, який направлений на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 03.06.2020 на автомобілі марки «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 починаючи з 11:40 по 12:40 незаконно, тобто протии волі потерпілого, перемістили ОСОБА_12 з адреси: АДРЕСА_2 до ПП «Медичний центр «Доктор Благо плюс» за адресою: м. Одеса, вул. ДмитраДонського, 2а/7, де і булла викрита співробітниками поліції їх злочинна діяльність.

Відомості, щодо вказаного злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 від 03.06.2020, за ч. 2 ст. 146 КК України.

В рамках досудового розслідування 03.06.2020 проведено обшук транспортного засобу «Toyota Camry» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що був розташований поблизу Медичного центру «Доктор Благо Плюс», за адресою м. Одеса, вул. Дмитра Донського, буд. 2а/7, в ході якого було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні слідчий вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, долучивши відповідні письмові заперечення на клопотання про арешт майна.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000320здійснюється за фактом можливого вчинення кримінально-протиправних дій, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 146 КК України.

Слідчий суддя враховує, що згідно обставин даного кримінального провадження, на вилучено транспортному засобі «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , особи, які в рамках даного кримінального провадження повідомлені про підозру, перевозили потерпілу особи ОСОБА_10 до ПП «Медичний центр «Доктор Благо плюс», що свідчить що вказаний транспортний засіб використовувався як знаряддя можливого вчинення кримінальних правопорушень за обставинами даного кримінального провадження, а відтак, останній відповідає критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), в зв`язку з чим він підлягає збереженню. Крім того, оскільки окрім автомобіля було також вилучено страховий поліс, свідоцтво про реєстрацію, а також ключ від нього, слідчий суддя також приходить до переконання про необхідність забезпечення збереження і вказаного майна, в цілях подальшого належного виконання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Щодо вилучення медичної документації, слідчий суддя вважає, що остання може містити на собі відомості на підтвердження обставин та факту вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, зокрема містити інформацію щодо осіб, які можуть бути причетними до їх вчинення, в свою чергу вилучені грошові кошти, могли бути набутими кримінально-протиправним шляхом, що свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження такого майна, оскільки останнє може бути використано як докази в рамках даного кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення в тій частині, що підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлені під час вищевказаного обшуку речі та документи є речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, в свою чергу метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення відповідних процесуальних дій.

Оскільки слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності відповідних осіб, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, на думку слідчого судді, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Таким чином, враховуючи суспільний інтерес, який існує в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування в рамках такого кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, якого буде завдано в результаті дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, при цьому завдання кримінального провадження, які відповідають завданню дії арешту майна, свідчать про можливість досягнення мети застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відтак, подане стороною обвинувачення клопотання відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки останнє містить підставу і мету, та, відповідно, обґрунтування необхідності арешту майна.
З огляду на викладене, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність вилученого майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 146 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучене 03.06.2020 в ході обшуку транспортного засобу «Toyota Camry» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що був розташований поблизу Медичного центру «Доктор Благо Плюс», за адресою м. Одеса, вул. Дмитра Донського, буд. 2а/7, майно, а саме:
-три бланки договорів про надання медичних послуг на 5 арк. кожний;
-два бланки заяв про лікування родича на 1 арк. кожний;
-бланк заяви про лікування родича від ОСОБА_13 на 1 арк.;
-довідка про те, що ОСОБА_4 є співробітником МЦ «Доктор Благо Плюс» на 1 арк.;
-бланк добровільної згоди пацієнта на лікування на 3 арк.;
-страховий поліс серії АМ №9935152 на автомобіль «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 на 2 арк.;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ;
-ключ від автомобіля «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 ;
-транспортний засіб «Toyota Camry» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 ;
-грошові кошти у розмірі 8200 грн із який 14 купюр номіналом 500 грн: ВА5565461, СЗ5010989, ЛГ0996597, СЖ6966497, УЗ0421079, УЗ7114319, МВ6354169, ВГ7509397, СГ7750810, УД2754441, ВЄ7621016, УГ5346563, УЗ7410367, СД7434629, 1 купюра номіналом 200 грн: СД6486511, та 10 купюр номіналом 100 грн: ЗФ4047498, СА4681451, ЗІ5686398, СБ5823406, КП1944520, ЗЦ4478272, ЄІ1457674, МВ4773884, СЖ2709731.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1