Справа № 169/72/20
Провадження № 1-кп/169/67/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімптранс», що в м. Ковель Волинської області, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, з угодою про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

На початку жовтня 2019 року, в денний час, точної дати та години не встановлено, ОСОБА_5 в бесідці на околиці с. Бобли Турійського району Волинської області знайшов пластмасову коробку з порохом та 81 патрон, таким чином незаконно придбавши бойові припаси та вибухову речовину, які переніс при собі до місця проживання свого брата ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де й зберігав без передбаченого законом дозволу в сейфі брата.

21 жовтня 2019 року під час санкціонованого обшуку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено зазначені вище: порох вагою 48,77 грама, який згідно висновку експерта від 30 жовтня 2019 року № 672 являє собою вибухову речовину - бездимний двохосновний порох, а також 81 патрон, з яких: 40 патронів, згідно висновку експерта від 30 жовтня 2019 року № 265, є мисливськими патронами калібру 7,62х39 мм і належать до мисливських боєприпасів, 41 патрон, а саме 21 патрон спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, 20 патронів мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, та належать до боєприпасів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 263 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 27 грудня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

17 січня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України. Сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього передбачених статтею 76 КК України обов`язків; підозрюваний погоджується з таким видом і мірою покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Слідчим 17 січня 2020 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до частини четвертої статті 12 КК України є тяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці передбачена санкцією частини першої статті 263 КК України, звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього у зв`язку з цим виконання певних обов`язків цілком узгоджується з положеннями статей 75, 76 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту дев`ятого частини другої статті 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом першим частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній немає можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи зброї від 30 жовтня 2019 року № 265 та судової експертизи вибухових речовин продуктів вибуху та пострілу від 30 жовтня 2019 року № 672 становлять 1 256 гривень 08 копійок і 785 гривень 05 копійок, відповідно, та підлягають стягненню iз ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 січня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме:

- 48, 77 грама бездимного двохосновного пороху,

- 40 мисливських патронів, калібру 7,62х39 мм, 21 спортивно-мисливський патрон кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, та 20 мисливських патронів кільцевого запалення, калібру 5,6 мм,

що знаходяться на зберіганні у ВЛТМЗ ГУНП у Волинській області, - знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи зброї і судової експертизи вибухових речовин продуктів вибуху та пострілу в сумі 2 041.13 ( дві тисячі сорок одна) гривня 13 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий