Справа № 950/263/20
Номер провадження 1-кп/950/125/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2019 року за № 0000515 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Акимівка, Нижньогірського району, Кримської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, освіта - середня, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження, присутні в судовому засіданні: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 23.12.2019 року о 08:00 год., перебуваючи на АДРЕСА_2 побачив нежиле господарство № 19, належне ОСОБА_5 , до якого він вирішив проникнути та викрасти звідти металеві вироби. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, ОСОБА_3 відчинив хвіртку не зачинену на запірний пристрій та проник до вищевказаного домогосподарства, де із території двору, а також з приміщення гаража та сараю, викрав металеві вироби у вигляді кутників, пластин та труби, загальною вагою 180 кг, вартістю 725 грн. В подальшому викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєному визнав повністю та пояснив суду, що вранці 23.12.2019 року він перебував в АДРЕСА_2 побачив нежиле домогосподарство, з якого вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Переконавшись у непомітності своїх дій для сторонніх осіб, він проник до вказаного господарства, де з подвір`я, а також з гаража та сараю викрав різні металеві вироби. Все викрадене в подальшому він виніс з території господарства і розпорядився ним на власний розсуд.

У скоєному ОСОБА_3 щиро розкаюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів-психіатра та нарко кабінеті не перебуває, його сімейний стан, а також те, що завдані ним збитки на даний час відшкодовані у повному обсязі.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи характер вчиненого діяння, яке не заподіяло значної шкоди, з огляду на наявність пом`якшуючої вину обвинуваченого обставину, а також на позицію потерпілої, яка претензій до ОСОБА_3 не має, суд дійшов висновку, що він не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, передбачений ч. 4 ст. 75 КК України, тривалістю один рік. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Також суд вважає необхідним відповідно до статей 118, 122, 124, 126 КПК України стягнути з обвинуваченого кошти на відшкодування витрат за проведення експертизи № 19/119/11/1-175е від 31.01.2020 року в сумі 471,03 грн.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає за необхідне речові докази, а саме:

- металеві вироби загальною вагою 180 кг, належні ОСОБА_5 , передані останній під розписку вважати повернутими власнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання по цьому закону у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави кошти на відшкодування витрат за проведення експертизи № 19/119/11/1-175е від 31.01.2020 року в сумі 471,03 грн. на р/р UA0018010, отримувач Лебединське УК/м. Лебедин/24060300, код класифікації доходів бюджету 24060300, код 37345566, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) МФО 899998.
Речові докази:

- металеві вироби загальною вагою 180 кг, належні ОСОБА_5 , передані останній під розписку вважати повернутими власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1