Справа № 539/4644/19
Провадження № 1-кп/539/510/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження, яке надійшло з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваною у кримінальному провадженні №0001449 від 13.11.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину донньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої на посаді керуючого магазином «Фокстрот» ТОВ САВ «Дістрибюшн», раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2019 року, приблизно о 15 годині, у ОСОБА_4 , яка перебувала в магазині «Єва-661» ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: м.Лубни, проспект Володимирський,42/1, Полтавської області, виник умисел на таємне викрадення однієї жіночої туші для вій «Мейбелін Лаш Сенсейншл Досконалий об`єм інтенсивно-чорний» та двох жіночих антиперспірантів «Рексона Антибактеріальний та невидимий на чорному та білому» 150 мл., із торгових полиць вказаного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій стороні та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, з полиць магазину «Єва-661» ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: м.Лубни, проспект Володимирський,42/1, Полтавської області, таємно викрала одну жіночу туші для вій «Мейбелін Лаш Сенсейншл Досконалий об`єм інтенсивно-чорний», вартістю 185 гривень та два жіночих антиперспірантів «Рексона Антибактеріальний та невидимий на чорному та білому» 150 мл., вартістю 67 гривень 92 копійки та з викраденим майном залишила місце вчинення злочину, чим спричинила ТОВ «РУШ» матеріального збитку на загальну суму 252 гривні 92 копійки.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

26 листопада 2019 року між підозрюваною ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, який становить 600 грн. та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.

Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Перешкод у призначенні покарання у виді штрафу у силу ст. 53 КК України судом не встановлено.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання. ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, погодилася на застосування до неї узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення і наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані ОСОБА_4 та її відношення до вчиненого не дають підстав для не затвердження угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 26 листопада 2019 року про примирення між підозрюваною ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001449 від 13.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 листопада 2019 року покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: одна жіноча туш для вій «Мейбелін Лаш Сенсейншл Досконалий об`єм інтенсивно-чорний» та два жіночих антиперспірантів «Рексона Антибактеріальний та невидимий на чорному та білому» 150 мл., які знаходяться в камері речових доказів Лубенського ВП повернути ТОВ «РУШ», як йому належне майно.

Речовий доказ по справі відеозапис з камер спостереження магазину «ЄВА» - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1