ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1802/20 Справа № 185/1757/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 01 лютого 2020 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, незаміжньої, маючої на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 15.10.2019 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнена від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 14.01.2020 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці,
обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_9
обвинуваченої: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційних скаргах:

- обвинувачена просить вирок суду змінити, призначивши їй покарання більш м`яке ніж позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог, обвинувачена вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень та її особі.

- прокурор просить вирок суду змінити, включивши до її мотивувальної частини обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 «щире каяття». В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, прокурор вказує на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення, виражала щирий жаль та осуджувала свою поведінку, що знайшло своє відображення в обвинувальному акті в числі обставин, що пом`якшують. Відповідну позицію обвинувачена виразила і під час судового розгляду, але суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не визнав в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено їй покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням покарання призначено покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року в розмірі 2 (двох) місяців та за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1256,08 гривень за проведення експертизи по справі.
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 19.01.2020 року, близько 13.00 години, знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 . Знаходячись в зальній кімнаті вказаної квартири, ОСОБА_6 помітила мобільний телефон марки «Samsung а20» синього кольору, який лежав на столі та належить ОСОБА_11 . Після чого, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

ОСОБА_6 19.01.2020 року, близько 19.00 години, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала зі столу зальної кімнати кв. АДРЕСА_3 мобільний телефон марки «Samsung а20» синього кольору, який належить ОСОБА_11 , з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 4288 гривень 25 копійок.

Окрім того, ОСОБА_6 03.02.2020 року, о 14 годині 19 хвилин, прийшла до магазину «Продукти-106» ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вул. Центральній, 61/1 м. Павлограда, Дніпропетровської області, де у неї виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

Того ж дня, о 14 годині 21 хвилині, ОСОБА_6 , перебуваючи у торгівельному залі магазину «Продукти-106» ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вул. Центральній, 61/1 м. Павлограда, Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрала з торгівельного прилавку магазину «Продукти-106» ТОВ «АТБ-Маркет» пляшку лікеру «Jаgermeister», об`ємом 0,5 л., вартістю 262 гривні 22 копійки, та сховала її в лівий рукав куртки, в яку була одягнута.

Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_6 направилась до виходу із торгівельної зали вищевказаного магазину, не здійснюючи розрахунок за викрадену пляшку лікеру, минула касову зону магазину «Продукти-106» ТОВ «АТБ-Маркет», не оплативши вищезазначений товар, але свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, довести до кінця не змогла по причинам, які не залежали від її волі, не виконала всіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, так як була помічена співробітником магазину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої та з підстав, викладених в ній просили її задовольнити, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг обвинуваченої та прокурора, колегія суддів дійшла висновку про залишення їх без задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у апеляційних скаргах, ані обвинуваченою, ані прокурором не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, а доводи обвинуваченої та прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої не можуть бути визнані обґрунтованими.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, характеризується посередньо за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні сина 2014 року народження.

До обставин, що пом`якшують покарання судом віднесено визнання вини та активне сприяння встановленню істини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Колегія суддів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше неодноразово судима за злочини проти власності, судимість не погашена та не знята в установленому порядку, раніше вже звільнялася від відбування покарання з випробуванням, але належних висновків для себе не зробила, була засуджена 14.01.2020 року та через 9 днів знову скоїла аналогічний злочин, вважає, що обраний судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_6 вид і розмір покарання є законним, обґрунтованим і достатнім для досягнення його цілей, а також відповідає даним про особу обвинуваченої та принципу Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.

Остаточне покарання судом правильно визначено на підставі ст.ст.70, 71 КК України.

Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення про необхідність визнання щирого каяття обвинуваченої обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки визнання обставин такими, що пом`якшують покарання, є правом суду, а не його обов`язком.

З матеріалів провадження не вбачається підстав для визнання щирого каяття обвинуваченої обставиною, що пом`якшує покарання, та таких не було встановлено апеляційною інстанцією під час перегляду вироку суду.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що призначене покарання у виді позбавлення волі повністю відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України та принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатнім для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим, апеляційні скарги обвинуваченої та прокурора не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотним в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України та ставили би під сумнів справедливість судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4