ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2215/20 Справа № 189/1812/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000427, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянин України, має вищу освіту, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, групи інвалідності не має, депутатом не являється, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий:
- 03 грудня 2018 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 11 липня 2020 року включно,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу суду Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року, якою обвинуваченому було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 11 липня 2020 року включно, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги тим, що кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не вчиняв, а тому тримання його під вартою є недоцільним.
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 11 липня 2020 року, включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання від 7 років до 15 років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, також суд враховував, що раніше обвинувачений судимий за злочини проти власності, зокрема, 03 грудня 2018 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
Також судом було враховано, що перебуваючи на волі, обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, які не були допитані в судовому засіданні, особливо на головного свідка - його співмешканку ОСОБА_9 , переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, судом було взято до уваги, що ОСОБА_8 схильний до скоєння злочинів, так як обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку.
Таким чином, оскільки на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу, то суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання сторони обвинувачення та продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт №0000427 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2019 року за цим кримінальним провадженням до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 13.05.2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення в період іспитового строку.
Таким чином, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання ОСОБА_8 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Доводи обвинуваченого про те, що він інкриміноване йому кримінальне правопорушення не вчиняв, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року - залишити без задоволення.
Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10