Ухвала Іменем України
13 квітня 2020 року м. Київ
справа № 278/1045/19
провадження № 51-1699ск20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2019 рокута ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2020 року,

встановив:

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2019 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, жителя АДРЕСА_1 не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2020 року вирок щодо ОСОБА_5 змінено, доповнено мотивувальну частину вироку обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У решті вирок суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за те, що він 19 січня 2019 року о 22 год. 48 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля магазину-кафе "Коржик", що на вул. Промисловій, 1 у с. Глибочиця, Житомирського району Житомирської області, під час конфлікту, ударив потерпілого ОСОБА_6 колото-ріжучим предметом у живіт, після чого тупою частиною колото-ріжучого предмета та кулаком завдав потерпілому більше десяти ударів в обличчя, голову, по рукам та ногам, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки без пошкоджень внутрішніх органів, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпечності для життя в момент заподіяння, та легкі тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 висловив вимогу про зміну судових рішень щодо ОСОБА_5 , перекваліфікацію дій засудженого з ч. 1 ст. 121 на ч. 1 ст. 125 КК та пом`якшення йому покарання. Свої вимоги захисник мотивує недоведеністю заподіяння засудженим ОСОБА_6 колото-різаного поранення. Крім того, вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм кримінального процесуального закону.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 висловлює аналогічні вимоги, при цьому стверджує, що через стан сп`яніння не пам`ятає, як саме отримав колото-різане тілесне ушкодження.
Перевіривши доводи, наведені в касаційних скаргах, та додані до них копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з вироком суду першої інстанції висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, підтверджуються сукупністю доказів, які суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив та належно оцінив.
Зокрема, винуватість ОСОБА_5 підтверджуєтьсяпоказаннями потерпілого, свідків; даними висновку судово-медичної експертизи, письмовими доказами, які узгоджуються між собою, не містять суперечностей, що могли б поставити під сумнів їх достовірність.
Доводи, викладені в касаційних скаргах захисника та потерпілого про недоведеність винуватості ОСОБА_5 у заподіяні тяжкого тілесного ушкодження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону аналогічні доводам, наведеним у їхніх апеляційних скаргах. Такі доводиапеляційний суд ретельно перевірив та визнав безпідставними. Зокрема, суд апеляційної інстанції дав належну оцінку показанням потерпілого про те, що тілесні ушкодження у вигляді поранення живота могли утворитися при падінні, а також могли бути заподіяні іншою особою.

При перегляді кримінального провадження в апеляційному порядку апеляційний суд ухвалив рішення, яке узгоджується з вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, воно є необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для пом`якшення засудженому покарання, про що ставиться питання у касаційних скаргах, немає.

Касаційні скарги не містять переконливих доводів, які потребують перевірки за матеріалами кримінального провадження. Із наданих до них копій судових рішень видно, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3