№568/684/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обєднані кримінальні провадження № 0000119 та №0000282 відносно

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, не депутата, раніше судимого:

-вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 травня 2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку.
-Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року за ч.2 чт.185, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 , шляхом часткового складання покарань за попереднім вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 травня 2018 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2019 року вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року змінено та визначено покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Демидівського районного суду від 19 грудня 2018 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Міра покарання невідбута.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , близько 11 години 00 хвилин 23 квітня 2018 року, перебував у житловому будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом крадіжки мобільного телефони та керамічних кружок, які знаходились у приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні кухні, скориставшись відсутністю власника майна та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно, повторно, умисно викрав мобільний телефон марки «Nokia» модель 1280 вартістю 189,17 грн. та чотири керамічні кружки ємністю 200 мл. загальною вартістю 57 грн. В подальшому ОСОБА_8 із викраденим майном залишив житловий будинок ОСОБА_7 .
Таким чином ОСОБА_8 привласнив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 246,17 гривень.
Крім цього, ОСОБА_6 , 27 серпня 2018 року, приблизно в обідню пору доби, перебуваючи в приміщенні магазину «Поплавок», що знаходиться в м.Радивилів, вул.І.Франка,2, Рівненської області, власником якого являється приватний підприємець ОСОБА_9 , де помітив на прилавку два складних ножа. Саме у цей момент у ОСОБА_4 виник намір на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом таємного викрадення належних ОСОБА_10 складних ножів.

Реаізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника, а також переконавшись в тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно викрав із приміщення магазину два складних ножі загальною вартістю 240 гривень 75 копійок, які помістив до кишені куртки та залишив приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 240,75 грн.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_11 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_11 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та дав показання про те, що точної дати він не пам`ятає, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_7 , де вони вживали спиртні напої, знаходячись у приміщенні кухні, викрав мобільний телефон та чотири керамічні кружки, після чого залишив будинок ОСОБА_7 .

Також дав показання про те, що 27 серпня 2018 року він прийшов стригтися і так як була черга, пішов до приміщення магазину «Поплавок», яке знаходилося за кілька метрів від перукарні та таємно викрав із приміщення магазину два складних ножі, які помістив до кишені куртки та залишив приміщення магазину.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд його суворо не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 по епізодах таємного викрадення майна 23 квітня 2018 року та 27 серпня 2018 року слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Відповідно до п.20 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) ( 2341-14 ) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК ( 2341-14 ), які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Встановлений ст. 70 КК ( 2341-14 ) порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину .

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_11 є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_6 є злочином середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, вважає, що виправлення ОСОБА_11 неможливе без ізоляції засудженого, так як саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 чт.185, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 , шляхом часткового складання покарань за попереднім вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 травня 2018 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2019 року вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року змінено та призначено покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Демидівського районного суду від 19 грудня 2018 року, призначено остаточне покарання ОСОБА_4 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

У відповідності до ч.1,4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Поскільки, ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України, 23 квітня 2018 року та 27 серпня 2018 року, то йому слід призначити покарання за вироком Млинівського районного суду від 27 грудня 2019 року у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 25 квітня 2018 року речовим доказом визнано мобільний телефон марки «Nokia» модель 1280 та пошкоджену керамічну кружку, які було передано, під розписку, на зберігання потерпілому ОСОБА_7

(а. с. 37 кримінального провадження №0000119)

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 14 вересня 2018 року речовим доказом два складні ножі, які було передано, під розписку, на зберігання потерпілому ОСОБА_10

(а. с. 36 кримінального провадження №0000282)

У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз, що об`єктивно підтверджується довідками про витрати на проведення: судової товарознавчої експертизи від 23 травня 2018 року №3.2-398/18 в сумі 858 грн. та судової товарознавчої експертизу №3.2-690/18 від 14 вересня 2018 року в сумі 858,00 грн.

(а.с.36 кримінального провадження №0000282)

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України с у д ,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України остаточне покарання призначити ОСОБА_13 за сукупністю злочинів, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань, приєднавши частково покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року та зміненого ухвалою Рівненського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року до покарання, призначеного вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року і вважати його засудженим до 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року, зміненого ухвалою Рівненського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «Nokia» модель 1280 та пошкоджену керамічну кружку, які було передано, під розписку, на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 ;
-два складні ножі, які було передано, під розписку, на зберігання потерпілому ОСОБА_10 залишити потерпілому ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 23 травня 2018 року №3.2-398/18 в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 14 вересня 2018 року №3.2-690/18 в сумі 858,00 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1