Справа №639/3383/17
Провадження №1-кп/639/31/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000442 від 29 березня 2017 року, за обвинувачення м ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_17 ,2015р.н., працюючого водієм трамваю в КП «Жовтневе трамвайне депо», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2017 р. о 20:00, ОСОБА_15 , керував технічно справним трамваєм «ТАТРА Т-3», б.н. 3003, з вагоном «ТАТРА Т-3», б.н. 3004, та рухався по вул. Полтавський Шлях м. Харкова зі сторони вул. Дмитрівська в напрямку Павлівського майдану.

Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 3, ОСОБА_15 зупинився на зупинці громадського транспорту «Лопанська Набережна» для проведення висадки та посадки пасажирів. Після закінчення висадки-посадки пасажирів ОСОБА_15 не переконався в безпеці руху та грубо порушуючи вимоги п.п. 10.1 і 21.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-п. 21.4 «Водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу»;

зачинив двері обох вагонів, в результаті чого пасажир трамваю ОСОБА_18 був затиснутий дверима другого вагону, та почав рух, після чого останній упав на проїжджу частину, де стався його контакт з корпусом трамваю.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 462-Д/17 від 24.04.2017 потерпілому ОСОБА_13 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я: закрита травма грудної клітини у вигляді перелому заднього відрізку 3-го ребра зліва; осколковий перелом тіла 1-го поперекового хребця, переломи поперекових відростків 1-4 поперекових хребців; переломи кісток тазу у вигляді перелому обох сідничних кісток та лівої лонної кістки, а також садна поперекової області зліва, лівого колінного суглобу та правого стегна, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами, підшкірна гематома тім`яної області зліва.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_15 , які, згідно з висновком автотехнічної експертизи № 357/17 від 26.04.2017, знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками ДТП, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, не зорієнтувався в дорожній обстановці, перед початком руху не переконався, що двері обох вагонів трамваю повністю зачинені, та що в дверному пройомі середньої двері другого вагону затиснуло пасажира ОСОБА_13 , який виходив з вагону та якого він міг об`єктивно виявити, і почав рух, після чого останній упав на проїжджу частину, де стався його контакт з корпусом трамваю, що спричинило вищевказані наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України наприкінці судового слідства визнав повністю, суду показав, що 26.03.2017р. біля 20 год. він керував трамваєм «ТАТРА Т-3», слідував за маршрутом із мікрорайону Залютіно в трамвайне депо. Рухаючись по вул. Полтавський шлях м.Харкова зупинився на зупинці громадського транспорту «Лопанська Набережна» для проведення висадки та посадки пасажирів. На зупинці було декілька осіб,які зайшли у вагон трамваю і приблизно двоє вийшли з вагона трамвая. Він пересвідчився,що всі пасажири вийшли та зайшли у трамвай,повідомив по голосовому зв`язку,що двері зачиняються і розпочав рух трамваю. Зазначив,що бачив чоловіка у дзеркало заднього виду поруч із трамваєм,але вважав,що це пішохід,який не заважав руху трамваю, але потім побачив,що пішохід впав. Він застосував екстрене гальмування, зупинив трамвай і разом із свідком провели чоловіка до сходинок будівлі магазину. Потерпілий вказував,що болить спина,він нього було чути запах алкоголю з порожнини роту. Викликали швидку допомогу,яка забрала потерпілого до лікарні. Не заперечував,що під час висадки-посадки пасажирів на зупинці ним було порушено Правила дорожнього руху України, через що сталася ДТП і потерпілому ОСОБА_19 завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється.

Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_15 у вчиненні злочину, в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, підтверджується показаннями допитаних під час судового розгляду потерпілого та свідків:

-показами в суді потерпілого ОСОБА_13 ,згідно яких 26.03.2017р. він залишив свій автомобіль в районі Холодної гори м.Харкова на ремонт і біля 20 год. на зупинці сів у трамвай №3 і поїхав по вул. Полтавський шлях до зупинки громадського транспорту «Лопанська Набережна». Людей у трамваї було небагато. Коли трамвай наблизився до потрібної йому зупинки,він почав виходити на передні двері другого вагона з трамваю, тримаючись за перила. Не встиг вийти,як його тулуб защемило дверима,трамвай розпочав рух . Він впав на асфальт,вдарився головою. Надалі пам`ятає як він прокинувся у лікарні. Як саме утворилися у нього тілесні ушкодження 26.03.2017р., не пам`ятає . У той день вживав ліки від застуди на спирту «Сироп подорожника» 50 г, алкоголь не вживав. Заявив цивільний позов до КП «Жовтневе трамвайне депо» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 59869 грн., моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., а всього на суму 159 869 грн. Просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду;

-показами в суді свідка ОСОБА_20 , згідно яких 26.03.2017р. біля 20 год. він їхав на своєму автомобілі «Фольксваген Кадді» із сім`єю зі сторони Благовіщенського собору у бік центру,по вул. Полтавський шлях м.Харкова. В попутному з ним напрямку рухався трамвай з двома вагонами. Коли трамвай зупинився на зупинці біля будинку №3, він теж зупинився відповідно до Правил дорожнього руху. Коли всі двері у трамваї зачинилися,він побачив,що у другому вагоні із середньої двері чоловік намагався вийти з трамваю. У цей час трамвай тронувся і цей чоловік випав з трамваю на проїжджу частину,на близькій відстані від трамвайних коліс, при цьому його вдарило сходинкою трамваю. Його дружина сиділа на передньому сидінні автомобіля і теж бачила всі події,що відбулися з пасажиром трамваю. Вони разом вискочили з автомобіля. З трамвая також вибігли водій та контролер,які допомогли пасажиру,посадили його на сходинки будівлі магазину,надали останньому першу медичну допомогу. Він викликав швидку допомогу,яка забрала потерпілого та відвезла у лікарню. Потім приїхали працівники поліції і він добровільно видав їм флеш карту з відео реєстратору автомобіля;

- аналогічними показами в суді свідка ОСОБА_21 ,

- показами в суді свідка ОСОБА_22 , згідно яких він є кондуктором КП «Жовтневого трамвайного депо» і 26.03.2017р. о 12 год. заступив на зміну разом із водієм трамваю «Татра Т-3» ОСОБА_15 . На вулиці Полтавський шлях, 3 ,на зупинці громадського транспорту «Лопанська Набережна» після виходу пасажирів,водій трамваю зачинив усі двері і почав рух. Моменту виходу потерпілого з трамваю він не бачив. Однак потім водій трамваю екстрено загальмував і вони разом вискочили з трамваю, побачили,що біля дверей другого вагону на землі лежить потерпілий. Він був у нетверезому стані. Свідками подій була сімейна пара з автомобіля «Фольксваген Кадді». Постраждалий пасажир був при свідомості та казав їм,щоб вони з водієм їхали далі, однак вони залишилися до приїзду швидкої медичної допомоги та поліції, надавали йому першу медичну допомогу.

Також винуватість ОСОБА_15 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

-даними протоколу огляду місця ДТП від 26.03.2017р., схемою та ілюстративною таблицею до нього, під час якого було оглянуто місце ДТП, зафіксовано положення транспортного засобу- трамваю «Татра Т-3», б.н. НОМЕР_1 , з вагоном «ТАТРА Т-3», б.н. 3004 після пригоди, оглянутий його технічний стан , все зафіксовано схематично (а.с.179-184 т.1 судової справи);

-даними протоколу огляду транспортного засобу від 17.04.2017р. та фото таблиці до нього (а.с.185-191 т.1),згідно якого слідчим у присутності понятих,водія ОСОБА_15 був оглянутий трамвай «Татра Т-3», б.н. НОМЕР_1 , з вагоном «ТАТРА Т-3», б.н. 3004,який перебував у технічно-справному стані. З місця водія в правому зовнішньому дзеркалі видно,в якому стані находяться всі двері:відкриті чи зачинені. Коли двері вагонів не зачинені на панелі приладів в кабіні водія горить лампочка,яка контролює відкриття та закриття дверей. В момент,коли двері не зачинені,лампочка горить і навпаки;

-даними протоколу огляду предмету від 17.04.2017р.-DVD-R диску з відеозаписом з відео реєстратору з автомобілю «Фолксваген Кадді» р.н. НОМЕР_2 під керуванням свідка ОСОБА_20 , де зафіксована ДТП ,яка відбулася 26.03.2017р. на вул. Полтавський шлях,3 у м.Харкові (а.с.196 т.1);

-даними постанови слідчого від 17.04.2017р.,згідно якої вказаний диск з відеозаписом визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та долучений до матеріалів справи(а.с.197-198 т.1);

-даними протоколу перегляду відеозапису від 17.04.2017р.(а.с.199т.1), де слідчим у присутності понятих було здійснено відтворення відеозапису, який міститься на DVD-R диску з відеозаписом з відео реєстратору з автомобілю «Фолксваген Кадді» р.н. НОМЕР_2 ;

- даними висновку судової авто -технічної експертизи №357/17 від 26.04.2017р. (а.с.202-203 т.1),згідно якої в даній дорожній обстановці,водій трамваю «Татра Т-3» б/н 3003 з вагоном «Татра Т-3» б/н 3004 ОСОБА_15 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1 і 21.4 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігання пригоди для водія трамвая ОСОБА_15 в даній дорожній обстановці, визначалася виконанням ним вимог п.10.1 і 21.4 ПДРУ,для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній обстановці,дії водія ОСОБА_15 не відповідали вимогам п.п.10.1, 21.4 ПДРУ і,з технічної точки зору,знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП;

-даними висновку судово-медичної експертизи №462-А/17 від 24.04.2017р. (а.с.172-173), згідно якого у зв`язку із подіями,які відбулися 26.03.2017р. у гр. ОСОБА_13 мали місце наступні ушкодження:

-садна поперекової області зліва,лівого колінного суглобу та правого стегна-це легкі тілесні ушкодження;

-закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами,підшкірна гематома тім`яної області зліва це легкі тілесні ушкодження по критерію короткочасного розладу здоров`я;

-закрита травма грудної клітини:перелом заднього відрізку 3 ребра зліва;осколковий перелом тіла 1-го поперекового хребця,переломи поперекових відростків 1-4 поперекових хребців; переломи кісток тазу: обох сідничних кісток та лівої лонної кістки це ушкодження середнього ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів,можливо в умовах ДТП,на яку вказано в постанові слідчого . Згідно історії хвороби №8089 із ХМКЛШМНД ім. Мещанінова відомо,що у гр. ОСОБА_13 після його надходження до лікарні в крові був виявлений етиловий спирт у кількості 1,089% ;

- даними висновку комісійної судової транспортно - трасологічної та авто технічної експертизи №8304/22394 від 31.10.2019р.,згідно якої були підтверджені висновки попередньої авто-технічної експертизи №357/17 від 26.04.2017р,де визначено,що дії водія трамвая «Татра Т-3» ОСОБА_15 не відповідали вимогам п.п.10.1, 21.4 ПДРУ і,з технічної точки зору,знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Оцінка дій пасажира ОСОБА_13 не потребує застосування спеціальних авто технічних знань і може бути проведена судом самостійно відповідно до розділу « Обов`язки та права пасажирів» ПДР України.

Висновки проведених по справі експертиз зроблені компетентними спеціалістами, є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, є науково-обгрунтованими, та такими, що за своїм змістом узгоджуються із фактичними обставинами даного кримінального провадження та іншими доказами.

Вказані висновки в суді за клопотанням сторони захисту були роз`яснені експертами ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_15 та визнання його винуватості.

Дії ОСОБА_15 суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом,що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_15 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений, має на утриманні неповнолітню дитину; офіційно працює водієм трамваю в КП «Жовтневе трамвайне депо», має постійне місце реєстрації та проживання; за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України, суд вважає повне визнання вини , щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,який відповідно до ст. 12 КК України є неумисним злочином невеликої тяжкості , бере до уваги дані про особу обвинуваченого, наведені вище, його ставлення до скоєного та поведінку після ДТП,намагання надати першу медичну допомогу потерпілому, також те,що обвинувачений визнав свою провину та розкаюється у скоєному, обставини, що пом`якшують покарання,відсутність обставин,що обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_13 , який не наполягав на застосуванні відносно ОСОБА_15 суворого покарання.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_13 заявлено цивільний позов до КП «Жовтневе трамвайне депо», який в подальшому був ним уточнений, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 59869 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., а всього 159 869 грн.(а.с.09-14 ,39 т.1). Матеріальна шкода складається з витрат на придбання ліжка та матрацу-47470 грн.,витрат на придбання ліків 12399 грн., а всього 59869 грн.

Згідно частин 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)

При цьому особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_15 на час скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з КП «Жовтневе трамвайне депо» , а тому вартість матеріальних збитків на лікування, спричинених потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_13 у розмірі 12399 грн., підтверджених відповідними чеками, виписками з медичної картки хворого (а.с.16-18, 40-42 т.1 судової справи), підлягають стягненню саме з КП «Жовтневе трамвайне депо»,позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди на придбання ним ліжка та матрацу у розмірі 47470 грн.,то суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження позовних вимог в цій частині був наданий товарний чек №24 від 30.03.2007р. на суму 47 470 грн.(а.с.15 т.1),однак не надано суду доказів, що йому було рекомендовано або призначено відповідною медичною установою, де він лікувався у цей період (ХМКЛШМНД №4), дане ортопедичне ліжко.

Відповідно до наданої позивачем виписки з Харківської міської поліклініки №24 від 20.12.2017р. (а.с.127,128 т.1 ) хворому ОСОБА_13 спеціалістами лікарні було рекомендовано медичне багатофункціональне ліжко з електроприводом та протипролежневий матрац». Тобто вказану виписку надано вже після придбання позивачем ортопедичного ліжка. Крім того позивачем не надано доказів того, що саме придбане ним ліжко відповідає встановленим стандартам для технічних засобів реабілітації. За таких обставин,позовні вимоги ОСОБА_13 в цій частині є недоведеними та такими,що не підлягають задоволенню.

Позивач також просив суд стягнути спричинену моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Згідно ст.23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що діями ОСОБА_25 було завдано шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_13 , який отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, з урахуванням його психоемоційних переживань, понесених внаслідок отриманої травми, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідного часу та зусиль, направлених для їх відновлення, суд вважає доведеним факт спричинення йому діями обвинуваченого моральної шкоди.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, його відношення до скоєного та поведінку після ДТП, його намагання надати першу медичну допомогу потерпілому, визнання вини та щире каяття , також враховуючи поведінку самого потерпілого ОСОБА_13 , який перебував у транспортному засобі у стані сильного алкогольного сп`яніння і його дії,на думку суду, сприяли виникненню даної ДТП, враховуючи також принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_13 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, стягненню на його користь з відповідача КП «Жовтневе трамвайне депо» у відповідності до ст.ст.23,1167,1172 ЦК України на відшкодування вказаної шкоди підлягає сума у розмірі 20 000,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_13 підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_13 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з КП «Жовтневе трамвайне депо» ( 61157, м.Харків, вул.Москалівська,199А, , ІПН 50) на користь ОСОБА_13 майнову шкоду у розмірі 12399 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., а всього 32399 (тридцять дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн.

В іншій частині у задоволенні цивільного позову - відмовити.

Процесуальні витрати у загальному розмірі 9036 (дев`ять тисяч тридцять шість) грн. 44 коп. за проведення судових експертиз стягнути з ОСОБА_15 на користь держави (а.с. 201 т.1, а.с. 1, т.2).

Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом з відеореєстратору автомобіля, який знаходиться в матеріалах справи(а.с.198т.1)- залишити зберігати там же.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1