Справа №345/965/20
Провадження № 1-кс/345/218/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2020 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000184, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.02.2020 року,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України , -

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на сім-карточку мобільного оператора ВФ «Україна» з мобільним номером НОМЕР_1 , якою користується ОСОБА_3 з метою заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.
Клопотання обґрунтовує тим, що в період часу з 07.50 год.по 11.10 год. 11.02.2020 р., невідома особа, незаконно проникла в будинок за адресою АДРЕСА_1 , звідки таємно вчинила крадіжку грошових коштів, золотих та срібнихвиробів, ноутбука марки «Леново», що належить ОСОБА_4
11.03.2020 року в м. Калуші по вул. О.Тихого, біля будинку № 10 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав працівникам поліції свою сім карточку мобільного оператора ВФ «Україна» з мобільним номером НОМЕР_1 . Дану карточку оглянуто, вилучено та поміщено в паперовий конверт.

11.03.2020 р. сім-карточку мобільного оператора ВФ «Україна» з мобільним номером НОМЕР_1 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000184.

Оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, з метою збереження речових доказів, запобігання настання негативних наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню, є необхідність у накладенні арешту на майно, а саме сім-карточку мобільного оператора ВФ «Україна» з мобільним номером НОМЕР_1 , якою користується ОСОБА_3 .

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує. Також вказав, що ним було повідомлено ОСОБА_3 про розгляд даного клопотання. Водночас ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З протоколу огляду речей від 11.03.2020 року (а.с.4) вбачається, що в АДРЕСА_2 ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції сім-картку мобільного оператора ВФ «Україна» з мобільним номером НОМЕР_1 , якою він користується.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що вилучена у ОСОБА_3 сім-картка мобільного оператора ВФ «Україна» відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і може бути використана як доказ під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення дієвості кримінального провадження, на вилучені речі слід накласти арешт.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України,

у х в а л и в :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме на сім-картку мобільного оператора ВФ «Україна» з мобільним номером НОМЕР_1 , якою користується ОСОБА_3 , з метою заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст.ст. 392, 395 КПК України.

Ухвала може бути скасована слідчим суддею чи судом в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду справи.

Слідчий суддя