У Х В А Л А
про арешт тимчасово вилученого майна
Справа № 348/521/20
Номер провадження 1-кс/348/118/20

24 березня 2020 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання погоджене прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та надійшло до суду 23.03.2020 року.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 21.03.2020 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2020 року до Надвірнянського відділу поліції надійшло повідомлення від працівника СБУ про те, що у с. Заріччя, Надвірнянського району, невідомі особи незаконно перевозять лісопродукцію. 20.03.2020 року приблизно о 20 год. 00 хв. у с. Заріччя по вул. О. Довбуша, на території неогородженої земельної ділянки, поруч із проїзджою частиною дороги, неподалік стовпа ЛЕП № 152, виявлено колоди деревини породи схожої на хвойну у кількості 30 штук без документів про законність походження та маркувальних позначень.

20.03.2020 року у результаті проведення огляду місця події у АДРЕСА_1 , на території неогородженої земельної ділянки, поруч із проїзджою частиною дороги, неподалік стовпа ЛЕП № 152, виявлено та вилучено дванадцять колод деревини породи схожої на хвойну довжиною п`ять метрів із діаметрами 46 см, 34 см, 27 см, 35 см, 26 см, 38 см, 48 см, 35 см, 48 см, 28 см, 31 см, 31 см відповідно; сімнадцять колод деревини породи схожої на хвойну довжиною шість метрів із діаметрами 33 см, 27 см, 22 см, 17 см, 20 см, 22 см, 20 см, 20 см, 30 см, 23 см, 20 см, 28 см, 22 см, 35 см, 25 см, 20 см, 25 см відповідно; одна колода деревини породи схожої на хвойну довжиною чотири метри із діаметром 24 см, які були транспортовані для належного зберігання до ДП «Делятинський лісгосп».
Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні колоди деревини визнано речовими доказами.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені вищевказані колоди деревини являються предметом кримінального правопорушення, є речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, а також можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім того, існує необхідність у проведенні низки судових експертиз для прийняття кінцевого рішення, слідчий просить у встановленому законом порядку накласти на них арешт.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 своє клопотання підтримав та просив його задоволити.

Заслухавши слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.
Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В судовому засіданні встановлено, що дванадцять колод деревини породи схожої на хвойну довжиною п`ять метрів із діаметрами 46 см, 34 см, 27 см, 35 см, 26 см, 38 см, 48 см, 35 см, 48 см, 28 см, 31 см, 31 см відповідно; сімнадцять колод деревини породи схожої на хвойну довжиною шість метрів із діаметрами 33 см, 27 см, 22 см, 17 см, 20 см, 22 см, 20 см, 20 см, 30 см, 23 см, 20 см, 28 см, 22 см, 35 см, 25 см, 20 см, 25 см відповідно; одна колода деревини породи схожої на хвойну довжиною чотири метри із діаметром 24 см є речовими доказами кримінального правопорушення, а також можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім того, існує необхідність у проведенні низки судових експертиз для прийняття кінцевого рішення, а тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на дане майно арешт.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя визначає, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту п.3 ч.2 та ч.5 ст.170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження, заборонивши його відчужувати.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, та слід накласти арешт на вищевказані речі.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170 -173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задоволити.
Накласти арешт на дванадцять колод деревини породи схожої на хвойну довжиною п`ять метрів із діаметрами 46 см, 34 см, 27 см, 35 см, 26 см, 38 см, 48 см, 35 см, 48 см, 28 см, 31 см, 31 см відповідно; сімнадцять колод деревини породи схожої на хвойну довжиною шість метрів із діаметрами 33 см, 27 см, 22 см, 17 см, 20 см, 22 см, 20 см, 20 см, 30 см, 23 см, 20 см, 28 см, 22 см, 35 см, 25 см, 20 см, 25 см відповідно; одна колода деревини породи схожої на хвойну довжиною чотири метри із діаметром 24 см, що вилучені у результаті огляду місця події у с. Заріччя по вул. О. Довбуша, на території неогородженої земельної ділянки, поруч із проїзджою частиною дороги, неподалік стовпа ЛЕП № 152 та транспортовані для належного зберігання до ДП «Делятинський лісгосп».
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя с ОСОБА_1