ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника - адвоката ОСОБА_10

представників потерпілого - ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.05.2016 року за № 0000141 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 388 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що належний йому транспортний засіб автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , є предметом застави у відповідності до укладеного ним з ВАТ «Державний експертно-імпортний банк України» ( надалі «Укрексімбанк») договору застави №6807Z9 від 05.02.2007 року в забезпечення виконання свого кредитного договору №6807С5 від 05.02.2007 року, не виконавши своїх кредитних зобов`язань перед банківською установою, у період діючого обтяження у вигляді застави на належний йому автомобіль, умисно, із корисливих мотивів, з метою невиконання своїх кредитних зобов`язань та позбавлення можливості банк звернути стягнення на предмет застави, вчинив незаконні дії із заставним майном, що призвело до його відчуження.

Так, постановою господарського суду Харківської області по справі №922/1729/14 від 19 червня 2014 року про визнання банкрутом фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Цією ж постановою ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_13 та зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру боржника.

Під час здійснення ліквідаційної процедури банкрута - ФО-П ОСОБА_9 , у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражним керуючим до ліквідаційної маси було включено рухоме майно, належне банкруту на праві власності - автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.10.2014 по справі №922/1729/14 було відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові про виключення з ліквідаційної маси майна, що належить ФО-П ОСОБА_9 , а саме легкового автомобілю «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 по справі № 922/1729/14, апеляційну скаргу ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 09.10.2014 по справі залишено без змін.

У подальшому, Постановою Вищого господарського суду України від 05.02.2015 по справі № 922/1729/14, касаційну скаргу ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові задоволено, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 по справі № 922/1729/14 та ухвалу господарського суду Харківської області від 09.10.2014 по справі № 922/1729/14 було скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з наказом № 1/Л від 06.02.2015 року «Про виключення майна зі складу ліквідаційної маси ФОП ОСОБА_9 », арбітражним керуючим було виключено зі складу ліквідаційної маси ФОП ОСОБА_9 майно, а саме: легковий автомобіль - «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_5 від 02.02.2007 року, та згідно акту приймання-передачі від 09.02.2015 року вказаний автомобіль та свідоцтво на нього передано власнику ОСОБА_9 , про що повідомлено ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові.

Отримавши від арбітражного керуючого автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що вказаний автомобіль продовжує бути предметом застави у відповідності до укладеного ним з ВАТ «Державний експертно-імпортний банк України» (Укрексімбанк) договору застави №6807Z9 від 05.02.2007 року в забезпечення виконання свого кредитного договору №6807С5 від 05.02.2007 року, всупереч п.1 ч.1 ст.587 ЦК України та вимог п.2.3.4 договору застави №6807Z9 від 05.02.2007 року, згідно якого заставодержатель зобов`язаний без письмової згоди заставодержателя не здійснювати дій, пов`язаних із зміною права власності на предмет застави, умисно, із корисливих мотивів, з метою позбавлення можливості банк звернути стягнення на предмет застави, вчинив незаконні дії із заставним майном, а саме відчужив його іншій особі, спричинивши ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові матеріальний збиток на суму 870682 грн.

Так, 10.02.2015 року, ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні ТОВ «Діметрел» за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 32, каб.237, в порушення вимог п.2.3.4 договору застави №6807Z9 від 05.02.2007 року, здійснив відчуження заставленого майна шляхом його продажу ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до складеної цього ж дня ТОВ «Діметрел» довідки-рахунок серії ВІА №640526 від 10.02.2015 року, належний ОСОБА_9 заставлений автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 за грошові кошти в сумі 72000 гривень.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 , заставлений автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 10.02.2015 року ВРЕР ДАІ №3 м. Харків ГУ МВС України в Харківській області на підставі виданої ТОВ «Діметрел» довідки-рахунок серії ВІА №640526 від 10.02.2015 року був перереєстрований на іншого власника ОСОБА_14 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст.388 КК України, тобто відчуження заставленого майна, здійснене особою, якій це майно ввірене.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_9 при повторному розгляді в суді першої інстанції за його клопотанням свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні злочину за ч.1 ст. 388 КК України не визнав та пояснив, що в його діях відсутній склад даного кримінального правопорушення, оскільки автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 належить ОСОБА_14 на підставі рішення господарського суду і він цей автомобіль йому 10.02.2015 року не відчужував. Зазначав, що дійсно він з ВАТ «Державний експертно-імпортний банк України» укладав кредитний договір та договір застави, предметом застави був спірний автомобіль «Lexus LX-470». З 2007 року по 2012 рік він користувався даним автомобілем, а потім автомобіль забрав державний виконавець та поставив на штрафмайданчик. В подальшому, арбітражний керуючий віддав йому техпаспорт на автомобіль, а сам автомобіль не віддав. Потім, техпаспорт на автомобіль він віддав чоловіку, якого не знає, а в подальшому ОСОБА_15 придбав автомобіль «Lexus LX-470» і він вже йому допомагав з ремонтом автомобіля та їздив на цьому автомобілі. Також, зазначає, що угод про відчуження автомобіля не підписував, а чому віддав техпаспорт незнайомому сказати не може. Пояснював, що право власності на вищевказаний автомобіль за ОСОБА_14 було визнано на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 21.07.2014, якою було змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2012. Також, пояснював, що він дійсно підписав акт прийому передачі автомобіля 09.02.2015 року, однак йому автомобіль переданий не був і чому свідки показують на нього, як на особу, яка відчужувала автомобіль 10.02.2015 року пояснити не може.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_16 своєї провини, суд, дослідивши показання останнього, вислухавши показання представників потерпілого, свідків, наданих в судовому засіданні, всебічно оцінивши їх і дослідивши інші докази у справі, вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена і підтверджується наступними доказами:

-показаннями представника потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_9 були укладені кредитні договори №6807С5 від 05.02.2007, 6807С104 від 17.10.2007. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №6807Z5 від 05.02.2007, між Банком та ОСОБА_9 було укладено договір застави №680729 від 05.02.2007, предметом якого є легковий автомобіль марки «Lexus LX-470», 2007 року випуску, універсал - В, об`єм двигуна 4664, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Під час здійснення ліквідаційної процедури банкрута - ФО-П ОСОБА_9 , арбітражним керуючим до ліквідаційної маси було включено рухоме майно, належне банкруту на праві власності - автомобіль «Lexus LX-470» державний номерний знак НОМЕР_3 . Згідно з наказом № 1/Л від 06.02.2015 року «Про виключення майна зі складу ліквідаційної маси ФОП ОСОБА_9 », арбітражним керуючим було виключено зі складу ліквідаційної маси вказаний автомобіль та згідно акту приймання-передачі від 09.02.2015 вказаний автомобіль і свідоцтво на нього передано власнику ОСОБА_9 . Про те, що автомобіль був переданий ОСОБА_9 їм стало відомо лише під час розгляду справи в господарському суді. Отримавши від арбітражного керуючого автомобіль, ОСОБА_9 вчинив незаконні дії із заставним майном, а саме відчужив його іншій особі без згоди Банку. Про дані обставини вони дізнались лише в 2016 році і звернулись з відповідною заявою до поліції.

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що постановою господарського суду Харківської області по справі № 922/1729/14 від 19 червня 2014 року ФО-П ОСОБА_9 визнано банкрутом та було відкрито ліквідаційну процедуру. Цією ж постановою його, як арбітражного керуючого призначено ліквідатором банкрута - ФО-П ОСОБА_9 . В ході здійснення ліквідаційної процедури ним до ліквідаційної маси було включено майно, належне банкруту на праві власності - легковий автомобіль «Lexus LX-470», державний номерний знак НОМЕР_3 . Згідно з наказом № 1/Л від 06.02.2015 року ним було виключено зі складу ліквідаційної маси легковий автомобіль «Lexus LX-470», 2007 року випуску, чорного кольору, державні номерні знаки - НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_5 від 02.02.2007 року на підставі рішення господарського суду. У подальшому автомобіль «Lexus LX-470», чорний, державний номер НОМЕР_3 був переданий ОСОБА_9 разом з документами особисто 09.02.2015 за актом прийому передачі і ОСОБА_9 розписався в акті. 10.02.2015 року ним було повідомлено ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» про дані обставини. Також, пояснював, що подавалась скарга на його дії під час проведення процедури банкрутство, однак порушень не було встановлено. Додатково повідомив, що за актом від 09.02.2015 року він передав автомобіль «Lexus LX-470», 2007 року випуску, чорного кольору, вже з транзитними номерами, оскільки до цього зняв в ДАІ цей автомобіль з реєстрації. Чому ОСОБА_9 вказує, що він не отримував від нього автомобіль пояснити не може і вважає, що обвинувачений бреше.

-показаннями свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні, який показав, що з 2014 року по листопад 2015 року він був довіреною особою TOB «Діметрел», яке займалось авто комісійною торгівлею автомобілів, узятих на комісію, тобто автомобілів, що були у вживанні. В його обов`язки входило оформлення договорів комісії, довідок-рахунок при продажу автомобілів. В лютому 2015 року в ТОВ «Діметрел» за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 32, прийшов ОСОБА_9 для переоформлення автомобіля марки «Lexus LX-470». Він та ОСОБА_18 перевірили документи ОСОБА_9 та був складений договір комісії, покупцем автомобіля був ОСОБА_19 . Довідку рахунок підписав його батько, який був директором ТОВ «Діметрел». Менеджером ОСОБА_18 був заповнений бланк довідки-рахунку № НОМЕР_6 . Крім того, ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердив, що продавцем був безпосередньо ОСОБА_9 , якого він впізнав в залі суду, як продавця, який був при угоді.

-показаннями свідка ОСОБА_18 в суді, яка показала, що з 2014 року вона працювала на посаді менеджера в TOB «Діметрел», яке займалось автокомісійною торгівлею. В її обов`язки входило оформлення договорів комісії, довідок-рахунок при продажу автомобілів. В лютому 2015 року в ТОВ «Діметрел» за адресою: м.Харків, вул. Шевченко, 32, прийшов ОСОБА_9 , якого вона також впізнала в судовому засіданні для переоформлення автомобіля «Lexus LX-470». Вона та ОСОБА_17 , син директора перевірили документи продавця ОСОБА_20 та був складений договір комісії. При угоді був ОСОБА_20 , як продавець та ОСОБА_19 як покупець і ще 2 особи, яких не пам*ятає. Нею був заповнений бланк довідки-рахунку № НОМЕР_6 .

-показаннями свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні, який вказував, що у 2015 році він працював в Управлінні ДАІ ГУМВС України в Харківській області на посаді юрисконсульта. 15.01.2015 легковий автомобіль «Lexus LX-470», 2007 року випуску, який належав ОСОБА_9 , було знято з обліку для реалізації. 10.02.2015 вищевказаний транспортний засіб зареєстровано на ім`я ОСОБА_14 , на підставі довідки-рахунку серії ВІА №650526 від 10.02.2015 року, виданою ТОВ «Діметрел». На транспортний засіб було закріплено номерні знаки НОМЕР_7 та оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 .

-Показаннями свідка захисту ОСОБА_22 , яка вказувала в судовому засіданні, що в 2015 році працювала державним виконавцем та в неї на виконанні було виконавче провадження, де боржником був ОСОБА_9 та нею накладений арешт на автомобіль «Lexus LX-470», який був власністю ОСОБА_9 та який був обтяжений заставою. Потім, коли до неї прийшли відомості про визнання банкрутом ОСОБА_9 , відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» всі обтяження та арешти були зняті, оскільки далі майном ОСОБА_9 повинен займатись арбітражний керуючий. Пояснила, що вона в 2013 році винесла постанову про закінчення виконавчого провадження відносно ОСОБА_9 у зв*язку з визнання його банкрутом і більше в неї проваджень відносно ОСОБА_20 не було.

Окрім показань представника потерпілого та свідків провина ОСОБА_9 також підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

- витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000141 від 30.05.2016 року про реєстрацією матеріалів про виявленні факти вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень з кваліфікацією за ч.1 ст. 388 КК України ( т.1 а.с.35 )

- заявою представника ПАТ «Укрексімбанк» від 14.06.2017 про залучення в якості потерпілого по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 388 КК України. (а.с. 207-208 т.3).

- кредитним договором №6807С5 від 05.02.2007 року укладеного між ВАТ «Укрексімбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрексімбанк», та ОСОБА_9 , відповідно до умов якого банк надає позичальнику 87400 швейцарських франків з кінцевим строком погашення 04.02.2013 для оплати за LEXUS LX 470, 2007 року випуску, універсал -В, об`єм двигуна 4664, колір чорний, 2007 року випуску, вартістю 525200 грн. згідно з договором купівлі-продажу № 02.02.2007/1 від 02.02.2007, укладеним між ОСОБА_9 та ТОВ «АВТОКОМ».(а.с. 82-88 т.3).

- договором застави №6807Z9 від 05.02.2007 року, відповідно до п. 1.1. якого заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя (ВАТ «Укрексімбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрексімбанк»), що випливають з кредитного договору № 6807С5 від 05.02.2007. Згідно з п. 1.2. договору застави в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором заставодавець ( ОСОБА_9 ) заставляє автотранспортний засіб, а саме: легковий автомобіль марки LEXUS LX 470, 2007 року випуску, універсал -В, об`єм двигуна 4664, номер кузова № НОМЕР_1 . Пунктом 1.7 договору застави встановлено, що відчуження предмету застави заставодавцем дозволяється лише за письмовою згодою заставодержателя. Відповідно до п. 2.3.4 договору застави, заставодавець без письмової згоди заставодержателя зобов`язаний не здійснювати дій, пов`язаних зі зміною права власності на предмет застави або його частину, а також дій, пов`язаних з передачею предмету застави третім особам. Пунктом 2.4.3 договору застави сторони узгодили, що реалізувати предмет застави можна за письмовим дозволом заставодержателя з дотриманням вимог чинного законодавства України, цього договору та кредитного договору. (а.с. 79 -81 т.3).

- постановою господарського суду Харківської області по справі №922/1729/14 від 19 червня 2014 року про визнання банкрутом ФО-П ОСОБА_9 . (а.с. 14-15 т.3).

- матеріалами справи господарського суду Харківської області №922/1729/14 про визнання банкрутом ФО-П ОСОБА_9 , вилученої за ухвалою слідчого судді про тимчасовий доступ. (а.с. 169-206 т.3)

- матеріалами справи господарського суду Харківської області №5023/2729/12 за позовом ФО-П ОСОБА_14 до ФО-П ОСОБА_9 про стягнення суми заборгованості, де також вказано, що рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2012 вирішено стягнути з ФО-П ОСОБА_9 на користь ФО-П ОСОБА_14 550000 грн. заборгованості за договором позики від 10.01.2011. і 31.07.2012 судом було видано відповідний наказ. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.07.2014, якою було змінено спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2012 та вирішено здійснити у спосіб через набуття позивачем ОСОБА_14 (стягувач) права власності на рухоме майно - транспортний засіб LEXUS, модель - LX 470, 2007 року випуску, чорного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 4664, повна маса - 3140, що належить ОСОБА_9 (боржник). Ухвала про зміну способу та порядку виконання рішення підлягала виконанню на підставі п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", тому відповідний наказ не видавався. (а.с. 1-187, 201-203 т.4).

- постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 у справі № 5023/2729/12, якою було задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Укрексімбанк» та скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.07.2015 та відмовлено в задоволенні заяви ФО-П ОСОБА_14 про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2012 року у справі № 5023/2729/12.
- наказом № 1/Л від 06.02.2015 року «Про виключення майна зі складу ліквідаційної маси ФО-П ОСОБА_9 », згідно якого арбітражним керуючим було виключено зі складу ліквідаційної маси ФО-П ОСОБА_9 майно, а саме: легковий автомобіль - «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_5 від 02.02.2007 року та повідомлення про це ПАТ «Укрексімбанк». (а.с. 25 т.3, а.с. 117 т.2).

- актом приймання-передачі від 09.02.2015, яким вказаний автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_5 від 02.02.2007 року та свідоцтво на нього арбітражним керуючим ОСОБА_23 передано власнику ОСОБА_9 . (а.с. 26 т.3, а.с. 118 т.2). При цьому, ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечується справжність його підпису на даному акті приймання передачі від 09.02.2015 року.

- документами, отриманими в ході тимчасового доступу у Регіональному сервісному центрі МВС України в Харківській області щодо здійснення реєстрації легкового автомобіль - «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , в тому числі довідкою - рахунок серії НОМЕР_9 від 10.02.2015 (а.с. 90-121 т.3).

- відповіддю Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області №21-30/25204 від 06.07.2017 про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП №33925299 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області по справі №5023/2729/12 про стягнення з ФОП ОСОБА_9 заборгованості за договором позики від 10.01.2011 в сумі 550000 грн. 19.11.2012 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Інформація про звернення щодо зміни способу та порядку виконання рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2014 по справі №5023/2729/12 у відділі відсутня.

- відповіддю Управління превентивної діяльності ГУНП в Харківській області №931/119-20/30-20 від 23.03.2017, згідно якої 16.02.2016 у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову по справі ПСЗ №070640 за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (керував автомобілем Lexus LX-470, д.н. НОМЕР_7 ), державний номерний знак НОМЕР_7 мав автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , коли був зареєстрований на ОСОБА_24

- витягом з Єдиного реєстру довіреностей, виданих на ім`я ОСОБА_9 запис №181 20.05.2016 ОСОБА_24 видано довіреність на ім`я ОСОБА_9 на автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_7 .

- даними в експертизі № 311 від 21.06.2017 року, згідно висновків якої ринкова вартість автомобіля «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_9 та який перебуває у заставі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові, з урахуванням умов та обмежень, зазначених у дослідницькій частині, станом на 10.02.2015 року складала 870682 грн. (а.с. 224-227 т.3).

- даними в протоколах пред*явлення осіб для впізнання від 22.04.2017 року, згідно яких ОСОБА_17 та ОСОБА_18 впізнали ОСОБА_9 , як особу, який 10.02.2015 року здійснив продаж автомобіля «Lexus LX-470» на ТОВ «Діметрел». (а.с. 163-168 т.3).

Всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд. Даних обставин під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

Суд зазначає, що фактичне заперечення обвинуваченим власної провини у скоєному розцінюється судом як прагнення уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення - злочин, оскільки його провина у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України повністю підтверджується сукупністю наведених доказів, достовірність та допустимість яких не викликає у суду сумніву.

На підставі викладеного, суд погоджується з позицією прокурора щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 по ст. 388 ч.1 КК України та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 388 КК України, як відчуження заставленого майна, здійснене особою, якій це майно ввірене.

Вирішуючи питання про доведеність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України суд виходить з того, що предметом злочину за ч.1 ст. 388 КК України є заставлене майно, в даному випадку автомобіль «Lexus LX-470» кузов № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_9 станом на момент відчуження та який був за договором застави №6807Z9 від 05.02.2007 року з ВАТ «Укрексімбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрексімбанк» обтяжений обмеженнями щодо його реалізації без згоди заставодержателя.

Аналізуючи доводи обвинуваченого щодо відсутності складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 388 КК України в його діях, суд зазначає, що посилання ОСОБА_9 на наявність ухвали господарського суду Харківської області від 21.07.2014, якою було змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2012 та вирішено здійснити у спосіб через набуття позивачем ОСОБА_14 (стягувач) права власності на рухоме майно - транспортний засіб LEXUS, модель - LX 470, 2007 року випуску, чорного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_9 є безпідставним.

Так, в суді під час розгляду кримінальної справи не знайшли свого підтвердження доводи про те, що спірний автомобіль перейшов у власність ОСОБА_14 на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 21.07.2014, якою було змінено спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2012, оскільки цим рішення не визнавалося право власності ОСОБА_14 на автомобіль ОСОБА_9 марки «Lexus LX-470», д.н. НОМЕР_3 .

Також є необґрунтованими з даного питання і доводи свідка захисту ОСОБА_14 та спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами, які не викликають у суду сумнівів.
Факт передачі на зберігання автомобіля «Lexus LX-470», д.н. НОМЕР_3 саме ОСОБА_9 підтверджується актом приймання передачі від 09.02.2015 року та показаннями в суді свідка ОСОБА_13 , а особисту присутність ОСОБА_9 при відчуженні автомобіля «Lexus LX-470», який був власністю ОСОБА_9 та заставлений за договором від №6807Z9 від 05.02.2007 року з ВАТ «Укрексімбанк» підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

І доводи адвоката про те, що у захисту є сумніви в справжності підпису ОСОБА_19 та ОСОБА_25 в довідці-рахунку не спростовують висновків суду про наявність складу злочину за ч.1 ст. 388 КК України в діях ОСОБА_9 .

Також, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що ухвала Господарського суду Харківської області від 21.04.2014 року у справі № 5023/2729/12 була обов`язковою для державного виконавця і встановлювала порядок вчинення ним виконавчих дій і не наділяла ОСОБА_9 правом самостійно відчужувати заставлений автомобіль.
Також, до суду не надані докази про те, що ОСОБА_14 звертався до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали від 21.07.2014 та примусове виконання.
Дані обставини про відсутність даних про виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 21.07.2014 року у справі № 5023/2729/12 підтвердив і свідок захисту ОСОБА_26 , який представляв інтереси ОСОБА_27 в господарському суді і якому він віддав ухвалу господарського суду від 21.07.2014 року та подальшим виконанням не займався.
Таким чином, суд критично відноситься до показань свідків захисту ОСОБА_27 та ОСОБА_24 про те, що вони не знали про відчуження ОСОБА_9 свого автомобіля «Lexus LX-470», д.н. НОМЕР_3 10.02.2015 року, оскільки ці особи знайомі між собою, і між ОСОБА_24 та ОСОБА_9 наявні родинні зв*язки, які не оспорюються сторонами.
Також, є безпідставними заперечення сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_27 не підтвердив в судовому засіданні отримання грошових коштів за продаж автомобіля від ОСОБА_9 , оскільки кваліфікацією складу злочину за ч.1 ст. 388 КК України є відчуження заставленого майна оплатним чи безоплатним способом, з наступними наслідками реєстрації цього майна за іншим власником. А реєстрацію заставного майна автомобіля марки Lexus LX-470», який був власністю обвинуваченого 10.02.2015 року за іншою особою не оспорює сторона захисту під час судового розгляду та підтверджується дослідженими судом доказами.
Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення злочин за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 388 КК України, як відчуження заставленого майна, здійснене особою, якій це майно ввірене.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до невеликої тяжкості злочину, однак суд враховує, що дана справа має важливе значення для потерпілого ПАТ «Укрексімбанк».

Судом враховані і дані по особистості ОСОБА_9 , який раніше не судимий, є громадянином України, з вищою освітою, має постійне місце проживання та реєстрацію в м. Харкові, не одружений, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований станом на теперішній час.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом також не встановлено.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкції статті, яка інкримінована обвинуваченому та доведеності в судовому засіданні, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, дані про особу обвинуваченого, відсутність в нього судимостей, його матеріальний стан та відношення до скоєного, відсутність пом*якшуваючих та обтяжуючих обставин, суспільну небезпеку скоєного.

Дослідивши всі вищезазначені обставини, суд призначає за доведеним під час судового розгляду обвинуваченням ОСОБА_9 для виправлення та попередження нових злочинів покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті, за якою той обвинувачується, зазначаючи, що тільки таке покарання достатнє для попередження нових злочинів та для його виправлення.

Додаткове покарання за ч.1 ст. 388 КК України у вигляді позбавлення права займати певні посади судом не застосовується, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого.

Також, під час судового розгляду даного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 388 КК України по подіях 10.02.2015 року судом встановлено, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно вимог ст. 49 КК України закінчились.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Враховуючі ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 заперечував в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження відносно нього, клопотання про закриття провадження у зв*язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не подав, просив суд виправдати його, та враховуючи, що з дня вчинення злочину (10.02.2015 року) і станом на теперішній час минуло 3 роки, що визначені в ст. 49 КК України до злочинів невеликої тяжкості (ч.1 ст. 388 КК України), суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільняє ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи № 311 від 21.06.2017 року у розмірі 395,48 грн. Даних про наявність речових доказів по даній кримінальній справі суду не представлено.

Стосовно цивільного позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові до цивільного відповідача ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 129 ЦПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Як вбачається з матеріалів справи, потерпілим ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заявлений цивільний позов, в якому ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові просить стягнути з ОСОБА_9 суму шкоди, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 72790,53 швейцарських франків та 140 грн., вказуючи про те, що ця сума шкоди складається з розміру заборгованості ОСОБА_9 за кредитним договором №6807С5 від 05.02.2007 року. (а.с. 130-133 т.1 )

Згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вимогами ч.2 ст. 17 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодавець може відчужувати заставне майно лише за згодою заставодержателя.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми Закону та ті обставини, що вироком суду ОСОБА_28 визнано винним у вчиненні умисних дій щодо незаконного відчуження заставного майна, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та стягує з ОСОБА_9 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» суму завданої шкоди у розмірі відчуженого автомобіля «Lexus LX-470», який був предметом застави в розмірі 870682 грн. за висновками судової товарознавчої експертизи № 311 від 21.06.2017 року щодо вартості автомобіля «Lexus LX-470», проведеної під час розгляду кримінального провадження. Належних та допустимих доказів щодо іншої вартості спірного автомобіля суду надано не було.

При цьому, суд зазначає, що вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_9 про стягнення 72790,53 швейцарських франків та 140 грн. заборгованості за кредитним договором не є обґрунтованими, враховуючи межі судового розгляду та обсяг пред*явленого обвинувачення саме до ОСОБА_9 в рамках даної кримінальної справи, що не позбавляє цивільного позивача пред*явити претензії до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитом в рамках цивільного судочинства за наявності для цього підстав.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючі ті обставини, що підстав для спеціальної конфіскації судом не вбачається, та за наявності клопотання ОСОБА_29 від 03.12.2018 року про скасування арешту на автомобіль марки «Lexus LX470» д.р.н. НОМЕР_10 , який є його власністю станом на теперішній час, та враховуючи, що даний автомобіль не є речовим доказом по даній кримінальній справи, суд вважає за необхідне скасувати арешт на цей автомобіль, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2016 року шляхом встановлення заборони на його відчуження.

Стосовно іншого майна, на яке було накладено арешт під час досудового розслідування, суд зазначає що дане питання може бути вирішено в порядку вимог ст. 537 КПК України за наявності клопотань, враховуючі ті обставини, що суду не представлені дані про належність станом на теперішній час даних щодо власників арештованого майна.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 388 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 49, 74 ч.5 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання за ч.1 ст. 388 КК України у вигляді 1 року обмеження волі - у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 311 від 21.06.2017 року у розмірі 395,48 грн.

Скасувати арешт шляхом встановлення заборони на відчуження автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2016 року на майно: автомобіль марки «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_10 , кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_11 , який зареєстрований за ОСОБА_29 та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , повернувши дане майно власникові ОСОБА_29 , після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові суму у відшкодування майнової шкоди в розмірі 870682 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1