Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1211/20
Провадження №: 1-кс/332/274/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.09.1999 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

- 06.09.2000 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

- 21.05.2002 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. За ст. 71 КК України приєднано покарання та визначено у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 02.04.2007 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 22.06.2010 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 18.01.2013 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. За ст. 71 КК України приєднано покарання та остаточно визначено у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.09.2016 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

- 23.06.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 10.07.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

- 09.07.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Доводи клопотання.
В клопотанні зазначено, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000795 від 20.05.2020 за ч. 1 ст. 121 КК України.

За версією органу досудового розслідування 19.05.2020 близько о 20.40 год., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись неподалік під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з останньою, за допомогою предмета, ззовні схожого на ніж, який утримував в лівій руці, наніс ОСОБА_7 один удар в область правого ока, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення склери з випадінням оболонок (різана рана), гіфема, гемофтальм, сукон`юктивальний крововилив, різана рана щоки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та є небезпечними для життя в момент заподіяння.

20.05.2020 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.05.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

22.05.2020 ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18.07.2020 включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк досудового розслідування було продовжено постановою керівника прокуратури до 18.08.2020. На теперішній час існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні потрібно провести такі слідчі дії:
- отримати висновок судово-медичної експертизи за результатами імунологічного дослідження вилучених під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, особистих речей з КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ»;
- отримати висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;
- отримати висновок судово-імунологічної експертизи вилучених під час огляду місця події 20.05.2020: зразків РБК;
- отримати висновок первинної амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_6 ;
- отримати висновок судово-цитологічної експертизи відібраних змивів з долонь і кистей рук ОСОБА_6 під час затримання порядку ст. 208 КПК України;
- отримати висновок судово-імунологічної експертизи відібраних зрізів вільних кінців нігтьових пластин з пальців рук ОСОБА_6 під час затримання порядку ст. 208 КПК України;
- виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним ОСОБА_6 та його захисником;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та вручити їх стороні захисту.
Перелічені експертні дослідження та слідчі дії мають значення для доведення вини підозрюваного ОСОБА_6 та потребують обов`язкового проведення з метою їх подальшого використання як доказів у кримінальному провадженні.
Великий обсяг перелічених слідчих дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню досудового розслідування на теперішній час.
Підставою для звернення до слідчого судді із клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за яке КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 : може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , а також свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи сторони обвинувачення.
Слідчий та прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали. Зазначили, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначили, що на теперішній час не завершено проведення відповідних судових експертиз, які мають істотне значення для досудового розслідування у справі. Завершити досудове розслідування до закінчення строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді від 22.05.2020 не виявилося можливим через великий обсяг слідчих дій, експертні дослідження. Посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий та прокурор просили задовольнити клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав наведених у ньому.
Доводи сторони захисту.
Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник звернув увагу суду на те, що ОСОБА_6 під час відбування покарання належно себе поводив та не вчиняв порушень. Також захисник зазначив, що поведінка потерпілої та свідків напередодні подій завдання тілесних ушкоджень була неналежною. Остання наполегливо телефонувала дружині підозрюваного та провокували конфлікт, а свідки під час розмови застосовували до підозрюваного фізичну силу. Він завдав тілесні ушкодження, захищаючись від побоїв, тому його дії органом досудового розслідування повинні бути кваліфіковані за ст. 128 КК України.
З урахуванням вищенаведеного, захисник та підозрюваний просили суд про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням свободи, зокрема цілодобовий домашній арешт.
Оцінка та висновки слідчого судді щодо продовження строку застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою повинно бути законним і обґрунтованим.

Законність тримання під вартою полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу, а його обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту лише за наявності передбачених у законі підстав.

Мета і підстави застосування запобіжних заходів визначені ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України), а також оцінити обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, зокрема відомості про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.3, 5 ст. 199 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує кримінальне процесуальне законодавство із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейській Суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п.32 вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Влох проти Польщі» («Wloch v. Poland»), від 19.10.2000 року, п.109).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вирішуючи питання про існування обґрунтованої підозри у цій справі, слідчий суддя виходить з того, що правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 закріплено у кримінальному законі, а саме ч. 1 ст. 121 КК України.

Про факт причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення свідчить інформація, що міститься у документах, доданих слідчим до клопотання, а саме:

- протоколі огляду місця події від 20.05.2020 - прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено зразки із речовиною бурого кольору;

- протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка зазначила обставини нанесення їй ОСОБА_6 удару предметом в область обличчя праворуч;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де зафіксовано факт впізнання потерпілою ОСОБА_7 . ОСОБА_6 як особи, яка завдала їй удару;

- протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 від 25.06.2020;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , яка надала пояснення щодо обставин нанесення удару підозрюваним її донці, в результаті якого ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження ока та обличчя;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_10 . ОСОБА_6 яка особи, яка спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 ;

- протоколі проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 25.06.2020;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , який також розповів про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який надав пояснення щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_8 . ОСОБА_6 як особи, яка завдала тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 25.06.2020;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 11.06.2020.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що при звернені до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчим до нього було долучено лише частину матеріалів, зібраних на стадії досудового розслідування, яке ще не завершене. За відсутності доказів, які б свідчили про явну і очевидну недопустимість зібраних досудовим розслідуванням доказів у цьому кримінальному проваджені, враховуючи стандарт доказування обґрунтованої підозри на цьому етапі кримінального провадження, надавати оцінку доказам на предмет їх належності та допустимості передчасно. Отже, доводи захисника в частині недоведеності обґрунтованості підозри не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання. Кваліфікація дій обвинуваченого може бути змінена як під час досудового розслідування, так і в суді.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні існує потреба в отриманні висновків: судово-медичних, судово-імунологічних, судово-цитологічної експертиз, які на теперішній час перебувають на виконанні в експертній установі. Крім того, необхідно отримати висновок первинної амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_6 , а також виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, копії яких згідно вручити підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику.
Постановою виконуючого обов`язки керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 від 09.07.2020 строк досудового розслідування у цьому кримінальному проваджені продовжено до 18.08.2020.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор у судовому засіданні посилаються на те, що продовжують існувати такі ризики:

1)переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

4) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського Суду з прав людини «Белевитський проти Росії» від 01.03.2017 року - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бечієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) від 04.01.2006, заява № 9190, п. 58 вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Наявність цього ризику слідчий суддя оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування).

Так, серед іншого, ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками суворістю передбаченого покарання. За злочин, у якому він обґрунтовано підозрюється за ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду враховується судом у сукупності з іншими обставинами. Так, ОСОБА_6 , маючи судимості, у цій справі підозрюється у вчинені нового умисного тяжкого злочину із застосуванням насильства в день звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за попереднім вироком. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Перебування ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі з особою, яка має неповнолітню дитину не стали стримуючим фактором у його поведінці.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 не працює, тобто не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, зокрема, умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, а маючи непогашені судимості, підозрюється у вчинені нового умисного тяжкого злочину із застосуванням насильства в день звільнення з місць позбавлення волі. Також підозрюваний після завдання удару потерпілій залишив місце пригоди та був затриманий згодом працівниками поліції. Враховуючи викладене, загроза переховування ОСОБА_6 та продовження вчинення кримінальних правопорушень на теперішній час існує.

ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризик незаконно впливу на потерпілого та свідків.
З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває і для його завершення органу досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема отримання висновків експертиз, складання обвинувального акту та вручення його копій підозрюваному та захиснику, слідчий суддя, зважаючи на те, що додаткові відомості щодо обставин вчинення злочину ще встановлюються, вважає, що ризики незаконного впливу на потерпілу та свідків, які є сусідами підозрюваного у цьому кримінальному провадженні є актуальними та не зменшилися.

Перебування підозрюваного поза межами місця позбавлення волі, може негативно впливати на психологічний та моральний стан свідків та потерпілої, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які можуть бути доказами вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до підозрюваного співчуття. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають встановленню.

Враховуючи, що досудове розслідування на теперішній час триває, додаткові відомості щодо обставин вчинення злочину ще встановлюються та для його завершення ще необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема винайти знаряддя вчинення злочину, якого підозрюваний позбувся після завдання удару потерпілій, існує ризик знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у п. 62 рішення у справі «Боротюк проти України» вказав, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Майновий стан через нещодавнє звільнення з місця позбавлення волі та відсутність працевлаштування свідчить про неможливість обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не буде достатнім для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні.

Також слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистої поруки, адже жодна особа не висловила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_6 , забезпечувати виконання підозрюваним, покладених на нього Кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а також забезпечувати його явку до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду на першу вимогу.

Крім цього, враховуючи наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків, знищить, сховає або спотворить речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення проти життя особи, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, його потяг до вживання алкоголю, слідчий суддя не вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вказані обставини у сукупності свідчать про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на цій стадії досудового розслідування не зможе запобігти ризикам, встановленим під час розгляду цієї справи, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненому, може на даному етапі проведення досудового розслідування незаконно вплинути на потерпілу та свідків, знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

З наведених підстав та оскільки злочин, у якому ОСОБА_6 підозрюється було вчинено із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави у цьому кримінальному проваджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183 КПК України,

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування на 32 дні, тобто до 18.08.2020 включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Строк дії ухвали до 18.08.2020 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1