Справа № 478/531/20 Провадження № 1-кп/478/62/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року. Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Казанка, кримінальне провадження №1-кп/478/62/2020 яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000050 від 10.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинне, Рокитнівського району, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
13.04.2020 року до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/478/62/2020 яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000050 від 10.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України за наступних обставин.

Так, 09.02.2020 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні житлового будинку в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка з неповнолітньою ОСОБА_4 , в ході якої ОСОБА_6 , реалізуючи умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар долонею своєї правої руки по обличчю в область губи ОСОБА_4 , після чого схопив останню за шию та почав здавлювати її руками. В результаті зазначених дій, неповнолітній ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у виді: гематома шиї справа, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 надали до суду спільну заяву про відмову від обвинувачення, де просили справу закрити у зв`язку з примиренням з обвинуваченим.

Прокурор, проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення заперечувала, оскільки кримінальне правопорушення пов`язане із домашнім насильством, що виключає можливість його закриття з огляду на п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості закриття кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої ст.284 цього Кодексу.
Згідно з п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Відповідно до правової позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеної в постанові від 12.02.2020 року у справі № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19, злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст.1 Закону України від 6 грудня 2017 року № 2227-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Встановлена у п.7 ч.1 ст.284 КПК України заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.
Однак вчинення злочину стосовно члена сім`ї або іншої особи, зазначеної в ч. 2 ст. 3 Закону № 2227-VIII, автоматично не скасовує гарантій права на захист. Якщо сторона обвинувачення вважає, що суспільно небезпечне діяння пов`язано саме з домашнім насильством, вона про це обов`язково має зазначити у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті, а на обґрунтування своєї позиції надати відповідні докази. Інакше підозрюваний (обвинувачений) буде позбавлений процесуальної можливості ефективно захищатися та спростувати висунуте обвинувачення.
Отже, обов`язковою умовою визнання судом злочину - незалежно від його родового чи безпосереднього об`єкта - пов`язаним із домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо). За відсутності цього гарантоване право на захист істотно порушено і, беручи до уваги імперативність приписів п. 19 ч. 1 ст. 7, частин 3, 6 ст. 22, ч. 1 ст. 337 КПК України, унеможливлює застосування згаданого інституту заборони закриття кримінального провадження щодо злочинів, передбачених ст. 125 КК України.
Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд враховує, що безпосередньо з обвинувального акту вбачається формулювання обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, без відображення обставин, що пов`язують вчинений ним злочин із домашнім насильством.
За таких обставин, суд приходить до висновку щодо можливості задовольнити спільну заяву потерпілої та її законного представника, які добровільно відмовилися від обвинувачення, що не порушує права потерпілої та права третіх осіб, та яка примирилася з обвинуваченим, у зв`язку з чим кримінальне провадження може бути закрито.
Також, слід зазначити, що запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався, цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.26, 284, 314, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Спільну заяву потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим задовольнити.

Кримінальне провадження №1-кп/478/62/2020 яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000050 від 10.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення в кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1