КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/746/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 194 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України,з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює адвокатом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, відмова у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивована тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри та про відсутність у кримінальному провадженні будь-яких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
16 січня 2020 року до Київського апеляційного суду від прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 надійшли доповнення до вищевказаної апеляційної скарги, в яких він вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та не вмотивованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зокрема, прокурор стверджує, що ОСОБА_9 в силу сформованих за час роботи у Дніпровському районному суді міста Києва зв`язків може незаконно впливати на свідків і потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому він запевняє, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України, є обґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявними. Крім того, на його думку, слідчим суддею не було надано належної оцінки доказам, які були додані до клопотання, а саме протоколу огляду документів від 09 січня 2019 року, протоколу огляду документів від 10 січня 2019 року та висновку комп`ютерно-технічної судової експертизи від 03 лютого 2019 року. Також прокурор зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги показання, які містяться в протоколах допитів потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також висновок криміналістичної судово-почеркознавчої експертизи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями до неї, і просили її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Центрального апарату Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0001810, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 листопада 2019 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України .

Це кримінальне провадження постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 26 листопада 2019 року було виділене в окреме провадження на підставі ч. 3 ст. 217 КПК України із кримінального провадження № 0000020 від 05 лютого 2014 року, в якому ОСОБА_9 25 листопада 2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України.

19 грудня 2019 року (датоване 18 грудня 2019 року) прокурор першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України, може незаконно впливати на свідків і потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
20 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в задоволенні зазначеного клопотання прокурора було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0001810, слідчий суддя послався на те, що повідомлена ОСОБА_9 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України, є необґрунтованою, а будь-які ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується лише частково з огляду на наступні обставини.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність у цьому кримінальному провадженні не тільки ризиків того, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про які вказано у клопотанні прокурора, а ібудь-яких інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки жодних об`єктивних даних, які можуть свідчити, що ОСОБА_9 може вчинити дії, для запобігання яким застосовується запобіжний захід, матеріали провадження не містять.

Крім того, не може свідчити про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і посилання прокурора у клопотанні, що ОСОБА_9 проживає за місцем реєстрації, займається адвокатською діяльністю, є колишнім суддею, вчинив злочини, один із яких є тяжким, потерпілими є троє осіб, виходячи з того, що такі дані є обставинами, які, згідно зі ст. 178 КПК України, враховуються при обранні того чи іншого виду запобіжного заходу, а існування ризиків,передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, має бути доведено доказами обставин, які, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із таких ризиків і на такий ризик вказує слідчий або прокурор.

На підставі вищевикладеного та урахуванням наявних у справі доказів колегія суддів приходить до висновку, що прокурором за матеріалами цього провадження не доведено також обставини, які свідчать про неможливість застосувати щодо ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, ніж просить прокурор, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі, про доведеність стороною обвинувачення ризиків того, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також про доведеність необхідності застосування щодо ОСОБА_9 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визнати непереконливими.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, слідчий суддя безпідставно визнав необґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України, оскільки вдався до оцінки доказів, які містяться в матеріалах провадження, що на цій стадії провадження є неприпустимим. Обґрунтованість підозри, як то визначив Європейський суд з прав людини в п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать, що ОСОБА_9 міг вчинити зазначені кримінальні правопорушення, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України. Тому колегія суддів погоджується з доводами апелянта в цій частині та вважає, що прокурором доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 375 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 194 КПК України, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті, що в даному випадку має місце, то слідчий суддя, суд має право лише зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею.

На підставі цієї норми закону та з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_9 , який на теперішній час працює адвокатом, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, двоє з яких є малолітніми, колегія суддів вважає, що для забезпечення швидкого та повного проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні на ОСОБА_9 необхідно покласти обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора ОСОБА_10 задовольнити частково, а саме покласти на ОСОБА_9 лише обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Керуючись ст. ст. 176 178, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , з доповненнями до неї, внесеними прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами в 2013 2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.
На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4