УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/12793/17

Провадження №: 1-кс/755/9039/19

"23" грудня 2019 р.

м. Київ

слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 29.08.2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2016 за № 0003770, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, установила :

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулися зі скаргою до слідчого судді цього місцевого суду, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого від 29.08.2019 про закриття вказаного кримінального провадження, оскільки, на їх переконання, вона винесена без належної перевірки обставин справи, недотримання вимог ст.ст. 9, 25, 110 вказаного Кодексу, а тому просять це рішення скасувати та досудове розслідування відновити в загальному порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші сторони у судове засідання будучи повідомленими про нього, згідно положень ст. 135 КПК України, не прибули, тож слідча суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті.

Слідчий суддя, заслухавши думку особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , дослідивши надані на запит суду матеріали закритого кримінального провадження, матеріали поданої скарги з додатками, приходить до наступного висновку.

Строки звернення зі скаргою, визначені ст. 304 КПК України, на вказану постанову слідчого є дотриманими, оскільки скаржником не було пропущено строк для звернення до слідчого судді із даною скаргою, зважаючи нате, що матеріали закритого кримінального провадження узагалі не містять у собі інформації про направлення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_3 .

Саму скаргу подано уповноваженими на те особами, так як досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочате на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2016 у справі № 752/56151/16-к, якою зобов`язано уповноважених осіб ГПУ внести відомості до ЄРДР за скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 11.11.2016 за вх. №15, в якій вони викладали відомості щодо імовірного правопорушення, здійсненого прокурорами Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 02.12.2016 за № 0003770, за фактом можливого зловживання службовим становищем працівниками Київської місцевої прокуратури № 2, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є заявниками у провадженні.

Щодо скарги по суті, то слід указати таке.

Дійсно, постановою слідчого ОСОБА_6 від 29.08.2019 закрито кримінальне провадження внесеного до ЄРДР 02.12.2016 за № 0003770, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, слід відмітити, що постановою слідчого ОСОБА_10 від 29.12.2016 дане кримінальне провадження уже раз закривалося на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб Київської місцевої прокуратури № 2 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КПК України.

Ухвалою слідчого судді цього місцевого суду від 13.10.2017 у справі №755/12793/17, постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2016 за №0003770, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, скасовано.

Із вказаної ухвали слідчого судді слідує убачається, що з викладених у постанові мотивів прийняття рішення не можливо установити, з огляду на які обставини слідчим не відображені відомості про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ознак тих чи інших складів злочинів, зокрема тих, які ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відображали у зверненні від 11.11.2016. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідчим не допитувалися, причини, які унеможливили їх допит у постанові про закриття кримінального провадження не відображені.

Досліджені судом матеріали закритого кримінального провадження указують на те, що ОСОБА_7 так і не допитувався слідчим, а постанова від 29.08.2019 не містить у собі даних, які унеможливили такий допит.

Так, у ході досудового розслідування допитано свідка ОСОБА_11 15.12.2016, ОСОБА_5 - 19.12.2016, ОСОБА_12 - 15.12.2016, ОСОБА_8 - 26.04.2018, ОСОБА_13 - 28.08.2019.

Відповідно указує свідчить про те, що у ході розслідування провадження також фактично за три роки слідства не допитувався і ОСОБА_3 .

Наведені обставини, на переконання слідчого судді, є недоліками істотного характеру, на які зверталася увага слідчим суддею ще 13.10.2017, та які не усунуті по сьогодні.

В той же час, слідчий суддя відмічає, що частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А тому, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Адже, практика ЄСПЛ що до проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

При оцінці того, чи дотриманні вказані стандарти слід виходити з того, що ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Зважаючи, що на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, він зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

У цьому випадку, слідчим не було вжито усіх необхідних заходів для здійснення досудового розслідування, не встановлено та не допитано осіб на допити, яких акцентувалася увага слідчим суддею.

Тим самим, допустив такий недолік розслідування, який створює небезпеку недотримання стандарту ефективного офіційного розслідування, що неприйнятним.

Вказане свідчить проте, що особа, яка подала цю скаргу стверджуючи про невідповідність постанови вимогам ст. 110 КПК України довела це твердження (принцип affirmanti incumbit probatio - той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Адже, у справі «Сергій Шевченко проти України» від 4 квітня 2006 року ЄСПЛ дійшов висновку про порушення обов`язку держави-відповідача відповідно до Конвенції в зв`язку з не проведенням ефективного та незалежного розслідування.

Суд нагадує, що для того, щоб розслідування могло вважатися ефективним, воно має призвести до встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Розслідування, яке проводиться безстороннім органом влади, та яке є швидким, ретельним та відкритим має вважатися ефективним (рішення ЄСПЛ у справах «Чумак проти України» від 19 травня 2016 року, «Гонгадзе проти України» від 8 листопада 2005 року, «Кац та інші проти України» від 18 грудня 2008 року).

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що скарга підлягає задоволенню з цього питання, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-29, 84-86, 91-94, 110, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідча суддя постановила :

скаргу - задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 29.08.2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2016 за № 0003770, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідча суддя : ОСОБА_14