Єдиний унікальний номер 185/4127/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000386 від 09.02.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України,

неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.11.2004 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-09.12.2004 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців;

-14.12.2020 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-15.01.2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

-26.12.2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

-28.01.2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці;

-13.03.2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70. Ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців;

-22.06.2016 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано 5 місяців за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13.03.2014 року, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців, позбавлення волі рахувати по ч. 5 ст. 72 КК України з 21.05.2015 року до 23.07.2016 року. Звільнений 19.08.2016 року з Дніпропетровського закладу виконання покарань №4 м. Дніпропетровськ по відбуттю строку покарання;

-08.10.2019 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 08.02.2017 року о 21.00 год., спільно з особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ще двома невстановленими слідством особами, перебував в приміщенні суші-бару «Йогурт», що розташований по вул. Шевченка, 128, м. Павлограда, Дніпропетровської області, де вживали алкогольні напої. Приблизно о 21.15 год., ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, побачили раніше незнайомого ОСОБА_7 , який в указаний час зайшов до приміщення суші-бару та, тримаючи в руках металеву биту, яку підняв біля входу в суші-бар, прямував до одного зі столиків, за яким сидів його знайомий ОСОБА_8 . В цей час між ОСОБА_3 і особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, з одного боку та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 з іншого боку виникла словесна сварка. Надалі у ОСОБА_3 та іншої особи, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, виник єдиний спільний злочинний намір, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та вчинення хуліганській дій відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, згідно попередньої домовленості, реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на грубе порушення громадського порядку, почали рухатись вбік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і виражаючи явну неповагу до суспільства, із хуліганський намірів, безпричинно почали штовхати до однієї зі стін суші-бару ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, тримали в руках ножі, які були заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень., якими останні розмахували перед ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На неодноразові зауваження з боку персоналу працівників суші-бару «Йогурт» про припинення протиправних дій ОСОБА_3 і особа, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, не реагували, а продовжували свої хуліганські дії. Поваливши ОСОБА_9 на диван, який стояв вздовж стіни, ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, згідно попередньої домовленості, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що їх злочинними діями можуть бути спричинені тілесні ушкодження, але не маючи намір від них відмовлятись, спеціально пристосованими предметами для нанесення тілесних ушкоджень - ножами приблизно о 21.18 год., умисно нанесли декілька ударів (не менше трьох) по тілу ОСОБА_7 , спричинивши йому колото-різані поранення, а саме: дві колото-різані рани у проекції лівого плеча розмірами 1,5x0,3 см. та колото-різана рана в лівій поперековій ділянці ліворуч, чим спричинили ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тим самим проявили явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що є грубим порушенням громадського порядку. В результаті бійки між особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, і ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 з іншого боку зі столу, який стояв поряд з ними впав на підлогу та розбився посуд який належить суші-бару «Йогурт», а саме: стакан коктейльний в кількості 1 шт., вартістю 31,96 грн., серветниця керамічна в кількості 1 шт., вартістю 80,10 грн. та було пошкоджено один лист гіпсокартону, який покриває стіну суші-бару вартістю 189 грн. і одну керамічну плитку, що вкриває підлогу суші-бару вартістю 187,30 грн.

Своїми діями особа, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, та ОСОБА_3 , умисно грубо порушуючи громадський порядок в приміщенні суші-бару «Йогурт», з мотивів явної неповаги до суспільства, в результаті пошкодження майна, спричинили вказаному суші-бару матеріального збитку на загальну суму - 388,36 грн. і в результаті їх злочинних дій нормальна діяльність суші-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на період часу 40 хвилин була призупинена.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден, а саме згоден з часом, місцем скоєння злочину, згоден з наслідками, що настали, висновками експертиз та з кваліфікацією його дій. Він відмовився від надання інших пояснень та відповідати на запитання.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене группою осіб.

Його дії кваліфікуються за ч.4 ст. 296 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки три місяці.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2019 року, яким він був засуджений за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України, так як останній вчинив злочин, до постановлення попереднього вироку.

Дане покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього не можливо без його ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного суду щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладений в постанові Верховного суду від 29.08.2018 року у провадженні № 13-31кс18.

Так, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у трок покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046 - VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультра активну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046- VIII є неправильним, оскільки зворотня дія Закону № 2046 VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст. 5 КК України не допускається.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений з 06 квітня 2017 року до 23 листопада 2017 року перебував під вартою на час розгляду кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000386 від 09.02.2017 року, тобто після набрання чинності Законом України від 26.11.2015 року N 838-VIII, а також після змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне при зарахуванні у строк відбування покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення, застосовуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015 року, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Суд приходить до висновку про необхідність зарахування ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 06 квітня 2017 року до 23 листопада 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 96 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2019 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання за попереднім вироком, а саме з 26 липня 2018 року.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла до 21.06.2017 року) зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 06 квітня 2017 року до 23 листопада 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-СД-диск з відеозаписом з камер внутрішнього відео спостереження, що зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-складний ніж, загальною довжиною у складеному стані 136 мм., довжина леза 108 мм., який передано до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції 000459 за № знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 96 коп.

В зв`язку з продовженням відбуття покарання за попереднім вироком запобіжний захід ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .