Справа № 152/1224/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 14 вересня 2019 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого 25 вересня 2018 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на сто десять годин,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що маючи не зняту і не погашену судимість за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді 110 годин громадських робіт, відповідно до рішення Шаргородського районного суду від 13 березня 2017 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання їх спільної малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 06 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Знаючи про необхідність сплати аліментів та маючи реальну можливість їх сплачувати, ОСОБА_4 , в період часу з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2019 року, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачений ст. 51 Конституції України.
Не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, ОСОБА_4 на роботу не влаштовувався, на обліку в Шаргородському районному центрі зайнятості не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків, їх не декларував та не декларує, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та аліменти на утримання дитини не сплачував, тобто умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 10 590 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідно до платежів.
Окрім того, з моменту виникнення зобов`язання по 01 вересня 2019 року ОСОБА_4 допустив заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 17 278 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят вісім) гривні 78 (сімдесят вісім) копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, зокрема, що він тривалий час не працював офіційно, заробляв на життя тимчасовими заробітками. Маючи можливість частково сплатити заборгованість по аліментах цього не робив. Поряд з цим зазначив, що з дитиною зустрічається щомісячно, допомагав фінансово коли вона хворіла. Про вчинене шкодує, просив суворо не карати, вказав що буде вживати заходи до погашення заборгованості.

Ураховуючи те, що обвинувачений та прокурор у судовому засіданні, а законний представник малолітньої потерпілої в заяві не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 164 КК України, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 164 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, бере до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, учасник АТО, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 164 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд враховує позицію прокурора, а також органу пробації, який вважає, що застосування соціально-виховних заходів що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції та виходить із того, що таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вираховувати з дня звернення вироку до виконання.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1