печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саварка Богуславського р-ну Київської обл., громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, стрільця взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 14.08.2019 року о 07:30 год., будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, на посаді стрільця взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу командира, та проводив час на власний розсуд за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, допоки 19.09.2019 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, заявив про себе, звернувшись до військової прокуратури Київського гарнізону.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, з якого вбачається, що будучи військовослужбовцем 14.08.2019 року без дозволу командира самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та перебував за місцем свого проживання, поки 19.09.2019 року не прибув до військової прокуратури Київського гарнізону. Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у самовільному залишенні військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, те що воно відноситься до тяжких злочинів, є умисним, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину свою визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій, має постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, має виключно позитивні характеристики за місцем служби та проживання, приймав участь в операції Об`єднаних Сил та на даний час є військовослужбовцем Збройних сил України.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті та застосувати положення ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання останнього, яке можливе без ізоляції його від суспільства, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або перебування; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обраховувати з 11.01.2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1