Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1019/18
УХВАЛА
Іменем України

20.07.2020 м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника Долинського РС ФДУ «Центр пробації» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання начальника Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта професійно - технічна, не працюючий, не одружений, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , засуджений 17.10.2018 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
У травні 2020 року начальник Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 надіслав подання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 23 листопада 2018 року вирок на ОСОБА_5 надійшов для виконання до Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області. В цей же день згідно ст.164 КВК України засуджений був поставлений на облік і йому було направлено виклик на 30.11.2018 року.

29 листопада 2018 року ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, попереджено про наслідки за ухилення від виконання обов`язків встановлених судом та визначених КВК України, Законом України «Про пробацію», порушення громадського порядку, роз`яснено вимоги ст.78 ч.2 КК України, ст.166 КВК України. Встановлено періодичність явки на реєстрацію та визначено дні явки на реєстрацію, а саме перший, другий, третій понеділок кожного місяця.

21.01.2019 року ОСОБА_5 без поважних причин на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, пояснивши, що він пізно прийшов з роботи та не встиг на реєстрацію, підтверджуючих документів не надав. 24 січня 2019 року йому було винесено письмове попередження про наслідки за ухилення від виконання обов`язків, встановлених судом та визначених законом.

18.05.2020 року ОСОБА_5 без поважних причин на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, пояснивши, що знаходився на підробітках в м.Миколаїв та не встиг повернутися вчасно, підтверджуючих документів не надав. 27 травня 2020 року йому було винесено письмове попередження про наслідки за ухилення від виконання обов`язків, встановлених судом та визначених законом.

У судовому засіданні представник Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області подання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення подання.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання, просив не направляти його для реального відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; інші особи у разі необхідності.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Судом установлено, що вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки. Згідно з ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації (а.с.3).
Відповідно до підписки, постанови про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому ОСОБА_5 роз`яснено про покладені на нього судом обов`язки, а також про умови здійснення контролю (а.с.4-5).
Відповідно до листка реєстрації, засуджений ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації : 21.01.2019 року, 18.05.2020 року (а.с.6-7).
Згідно характеристики від 15.04.2020 року слідує, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.14)

Одночасно засуджений попереджався про наслідки за ухилення від покладених вироком суду обов`язків, а також про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.
За змістом ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
З матеріалів кримінального провадження також убачається, що засуджений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності протягом іспитового строку не притягувався.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Досліджуючи подання та викладені в ньому обставини, матеріали особової справи суд звертає увагу на наступне, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними (ст. 1 КВК України).
Кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань (ст. 5 КВК України).
В розумінні частин 1 та 2 ст. 7 КВК України держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Зокрема суд зазначає, що в абзаці 2 ч. 1 ст. 8 КВК України визначено, що засуджений має право на гуманне ставлення до них та на повагу їх людської гідності; засуджені не повинні підлягати жорстокому, нелюдському або такому, що принижує їх гідність, поводженню. Заходи впливу можуть застосовуватися до засуджених виключно на підставі закону; засуджені не можуть бути піддані медичним або іншим подібним дослідженням незалежно від їх згоди.
Згідно ст. 4 Закону України «Про пробацію» метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.
Відповідно до положень абзацу 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про пробацію» орган пробації у межах своїх повноважень - здійснює нагляд за засудженими.
Відповідно до положень частин 1, 2, 3 та 4 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
З матеріалів кримінального провадження також убачається, що засуджений ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності протягом іспитового строку не притягувався.
Суд звертає увагу, на те, що не надано достатніх даних, що вказують на грубе порушення засудженим ОСОБА_5 умов відбування покарання, неявка засудженого до органів пробації на реєстрацію не носить систематичний характер, за час іспитового строку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Доказів про те, що ОСОБА_5 систематично вчиняє правопорушення чи створює суспільну небезпеку, перебуваючи на волі суду не надано.
З огляду на вищезазначене, враховуючи також те, що поведінка засудженого згідно з тими матеріалами, що надіслані до суду не свідчить про небажання стати на шлях виправлення, беручи до уваги ті факти, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, а відтак можливо стверджувати про відсутність підстав для направлення його відбувати призначене покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання начальника Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 про направлення ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2018 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1