Справа № 180/398/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 р. Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2020 року о 15:20 год., до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчий просить суд накласти арешт на вилучений під час проведення 12.03.2020 року огляду місця події за участю учасника ОСОБА_5 на території парку «Острозького», який розташований по вул. Гількевича в м. Марганець, сліп пакет з подробленою речовиною зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб канабіс, який в подальшому був упакований до експертного спец, пакету № 7213022, з метою збереження речових доказів до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, просила задовольнити його.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на вивчену нею судову практику.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши слідчого, прокурора, дослідивши додані до клопотання докази, приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором ОСОБА_3 про арешт майна не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ№ 770 від 06.05.2000, канабіс віднесений до списку 1 таблиці І «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

За результатами розгляду слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Слідчим не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів Марганецького ВП, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Виходячи з принципів диспозитивності та змагальності кримінального процесу, слідчий суддя не може виконувати функції обвинувачення чи захисту, однак зобов`язаний діяти у суворій відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню своїх прав.

Слідчий суддя зазначає, що процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

З наведених вище підстав у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки автором клопотання не доведено належними доказами законна мета арешту такого майна.

Керуючись ст. ст. 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - відмовити.

Слідчий суддя: ОСОБА_1