КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 30 січня 2020 року апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року,

за участі: адвоката власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , накладено арешт на речі та документи, що вилучені 24 вересня 2019 року у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 та за адресою: АДРЕСА_2 у ході якого виявлено та вилучено:
- мобільний телефон «Iphone» рожевого кольору, модель - А 1687;
- мобільний телефон «Samsung» GT-E1209R, ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

- печатка ТОВ «Інтергеоном» ();
- чорнові записи, копії актів приймання-передачі, фінансові звіти, рахунки- фактури, акти здачі-прийняття робіт на 24 арк.;
- мобільний телефон «Iphone X», ІМЕІ НОМЕР_2 ;
за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено: блокнот із чорновими записами.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року, скасувати її та постановити нову.
При цьому, адвокат ОСОБА_5 просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді на майно, окрім блокноту із чорновими записами, який виявлено та вилучено у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Адвокат ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора повністю.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначають, що ухвалу слідчого судді постановлено 06 грудня 2020 року без виклику власника майна, незважаючи на запити адвоката ОСОБА_6 , про наявність судового рішення ОСОБА_7 дізналася 16 січня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Апелянти вважають оскаржувану ухвалу необґрунтованою, постановлену всупереч вимогам ст.ст.170, 173 КПК України, оскільки слідчим суддею не перевірено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, підстави, у зв`язку з якими необхідно накласти арешт на майно, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Зазначають, що прокурором не дотримано вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки не доведено, що з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна він звернувся до спливу 48 годин після вилучення майна.
Звертають увагу на те, що обшук, проведений 24 вересня 2019 року неуповноваженими особами, в порушення ухвали слідчого судді від 12 вересня 2019 року та положень ст. 19 Конституції України. Окрім того, прокурор ОСОБА_8 та слідчий прокурор ОСОБА_9 на час розгляду клопотання звільнені з органів прокуратури.
Стверджують, що арешт вказаного майна грубо порушує права власника ОСОБА_7 , яка не має відношення до даного кримінального провадження, органом досудового розслідування не доведено, що вилучене майно придбане незаконним шляхом. Окрім того, процесуальний закон забороняє вилучення оригіналів фінансово-господарської документації, комп`ютерної техніки, серверів та мобільних телефонів.
В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений в передбаченому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_6 та власника майна ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки клопотання слідчого розглянуто слідчим суддею без виклику власника майна та її представника, про наявність ухвали ОСОБА_7 дізналася 16 січня 2020 року, що не спростовується матеріалами судової справи. Апеляційні скарги адвокатами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , подано, відповідно, 16 та 21 січня 2020 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 жовтня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0001297, за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах підприємствами-експортерами та зловживання службовим становищем службовими особами ДФС України та сприяння окремим суб`єктам господарювання в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що невстановленими слідством особами були створені або придбані права ряду підприємств, зокрема: ФГ «Агроцентр України» (код 41960570), ТОВ «Квартал 5» (код 38926278), ТОВ «Зернова Компанія Промінь» (код 38169254), ПП «Альва Плюс» (код 21854605), ТОВ «Відом Буд» (код 42057028), ТОВ «Вікагро» (код 39588762), ТОВ «Вітем Агро Плюс» (код 41101002), ДП ТОВ «Дженерал Річ Компані» (код 42474145), ТОВ «ФГ «Казкова Долина» (код 39964340), ТОВ СГ підприємство наукового забезпечення інноваційних проектів «Квітка Сонця» (код 42474213), ФГ «Нескінченний обрій» (код 23036590), СФГ «Овен» (код 30646244), ТОВ «Приватопт Юг» (код 41014795), ТОВ «Реодон ЛТД (код 39257126), С(Ф)Г " ОВЕН" (код 30646244), ФГ "МИРНЕ НЕБО (код 31745091), ТОВ "ФГ "РІДНИЙ КРАЙ" (код 35722984), ТОВ "ЗЕРНОТОРГОВАЯ КОМПАНИЯ "ПРОМІНЬ" (код 38169254), ТОВ "ВІКАГРО" (код 39588762), ТОВ "ІНВЕСТ-ЛІГА" (код 39645359), ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ`ІНКОР-ЛЮКС" (код 39830964), ТОВ "АГРОСНАБТРЕЙД" (код 39850577), ТОВ "ФГ КАЗКОВА ДОЛИНА" (код 39964340), ТОВ "ОПТИМА ГРУП ПІВДЕНЬ" (код 40611140), ТОВ "ТОРГ-ЕКСПО" (код 41499593), ТОВ "КВАНТ-ТОРГСЕРВІС" (код 41565875), ТОВ "ПРАКТІК СЛОТ" (код 41565990), ТОВ "ПРОГРЕССИВ ТАЙМ" (код 41639868), ТОВ "ПРАКТИК НІК" (код 41711823), ТОВ "БАЗІС СЛОТ" (код 41711886), ТОВ "ЛІНК ЕКО" (код 41711928), ТОВ "ЛІДЕР СНАБ" (код 41711975), ТОВ "НІКРЕСУРС" (код 41712041), ТОВ "РОМАРІ" (код 41712099), ТОВ "АГРО ДЕЙ" (код 41781576), ТОВ "АГРО ДІНІ М" (код 41781712), ТОВ "ЕНЕР-ЛІ" (код 41781775 ), ТОВ "АРТДЖУНА" (код 41781859), ТОВ "ЕВЕЛІ" (код 41781932), ТОВ "ГЛОБАЛ СТОУН" (код 41917855), ТОВ "ПРОВАНС НІК" (код 41917876), ТОВ "КЛОУД ПРАЙМ" (код 41917939), ТОВ "СІНТЕЗ ПРАЙМ" (код 41918103), ТОВ "МАГНЕТИК ЛТД" (код 41918141), ТОВ "СНОУ ПРОСТ" (код 42056367), ТОВ "АГРОСТОМ" (код 42056459), ТОВ "ВЕРЕС СЛОТ" (код 42056658), ТОВ "АРМ ВІП" (код 42056789), ТОВ "ГЛІМ ТРЕЙД" (код 42056993), ТОВ "ФОНЕД" (код 42057007), ТОВ "БЕСТ СЕРВІС ЮГ" (код 42057012), ТОВ "ВІДОМ БУД" (код 42057028), ТОВ "ЛЕФКАРА" (код 42208629), ТОВ "АЛАССА" (код 42208634), ТОВ "МЕМАС ГРУПП" (код 42208647), ТОВ "ТРИОДИТИС" (код 42208655), ТОВ "МЄ-НІКО" (код 42208660), ТОВ "АЛЕКС ПРІМ" (код 42211359), ТОВ "МІКС АГРОТОРГ" (код 42212373), ТОВ "ПРАКТІК ГРУПП" (код 42212808), ТОВ "САПРАЙМ" (код 42213005), ТОВ "ЛИБАРИС" (код 42214103),ТОВ "ЛИМЕРЗ" (код 42215306), ТОВ "ЕРМЕС" (код 42219871), ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ РІЧ КОМПАНІ» (код 42474145), ТОВ «КВІТКА СОНЦЯ» (код 42474213), ТОВ "ДЖАСТ ПРАЙМ" (код 42609991), ТОВ «ФГ СОКІЛ» (код 41125264), ТОВ «ЛАН-КОМПАНІ» (код 41545555), ТОВ «ГРУПААГРОТРЕЙД» (код 41696122), ТОВ «АГРОГРУП ЛТД» (код 41789004), які здійснювали придбання різноманітного товару (іграшок, тканини, одяг, овочі, фрукти та ін.) у підприємств імпортерів, і в подальшому по ланцюгу постачання через ряд пов`язаних підприємств змінювали номенклатуру товару, який в подальшому нібито реалізовувався підприємствам реального сектору економіки, або експортувався за межі митної території України.

Проведеним аналізом податкової звітності та інших наявних матеріалів встановлено, що посадовими особами підприємства постачальників є певне коло осіб, на яких зареєстровано по декілька підприємств, на підприємствах відсутні трудові, складські та виробничі потужності не обхідні для повноцінного функціонування підприємств. Дані підприємства мали спільні адреси реєстрації, рахунки відкриті в одних банківських установах, та звітувалися з однієї ІР - адреси.
Крім цього, в ході аналізу баз даних ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що всі встановлені підприємства пов`язані між собою спільними податковими адресами, банківськими установами, а також одні і ті особи являються керівниками на декількох підприємствах.
Встановлені у ході досудового розслідування фактичні обставини дають підставу вважати, що фактично посадові особи підприємств постачальників не мають відношення до фінансово господарської діяльності, їх дані могли використовуватися невстановленими особами для прикриття незаконної діяльності пов`язаної з формування штучного податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки, а також експорту сільськогосподарської продукції за межі митної території України по трьохстороннім договорам з підприємствами нерезидентами, які зареєстровані на офшорних зонах (печатки та реєстраційні документи яких були вилучені в ході обшуку), з порушенням митного та податкового законодавства України, що призвело до неповернення валютної виручки на територію України. Всі дані протиправні діяння невстановлених осіб, яким підконтрольні вищевказані підприємства, призвели до недонадходження до Держаного бюджету України коштів в особливо великих розмірах.
Проведеними заходами встановлено, що організаторами злочинної групи являються службові особи ДФС України.
24 вересня 2019 на підставі ухвали Печерського районного суд м. Києва від 12 вересня 2019 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , та за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено майно, що зазначене у клопотанні прокурора.

Постановою слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 5 вересня 2019 року вказане майно визнано речовим доказом.
26 вересня 2019 року прокурор третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене за вказаними адресами.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року клопотання прокурора задоволено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001297 про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 24 вересня 2019 року у ході обшуку за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак для ефективного розслідування, з метою збереження речових доказів на нього необхідно накласти арешт.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 25 вересня 2019 року (а.п. 18-28).

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ОСОБА_10 , з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно, що належать ОСОБА_7 , та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Твердження апелянтів про те, що слідчим суддею не перевірено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, підстави, у зв`язку з якими необхідно накласти арешт на майно, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є безпідставними. Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Не знайшло свого підтвердження посилання апелянтів на те, що прокурором не дотримано вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України. Як встановлено слідчим суддею, обшук, під час якого вилучено майно проведено 24 вересня 2019 року, а з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурор звернувся до суду 26 вересня 2019 року, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали доводи апеляційної скарги про те, що обшук, проведений 24 вересня 2019 року неуповноваженими особами, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, зокрема витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п. 14).
Доводи апелянтів про те, що процесуальний закон забороняє вилучення оригіналів фінансово-господарської документації, комп`ютерної техніки, серверів та мобільних телефонів, є надуманими, оскільки дозвіл на їх вилучення надано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2019 року (а.п.29-32).
Посилання в апеляційних скаргах на те, що прокурор ОСОБА_8 та слідчий прокурор ОСОБА_9 на час розгляду клопотання звільнені з органів прокуратури, - не свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали.
Доводи апелянтів з приводу того, що слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора без виклику для участі в судовому засіданні власника майна, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, хоч і заслуговують на увагу, проте в даному конкретному випадку не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК.

Інші доводи на які посилаються апелянти також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, в апеляційних скаргах не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокатам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , накладено арешт на речі та документи, що вилучені 24 вересня 2019 року у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 та за адресою: АДРЕСА_2 у ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Iphone» рожевого кольору, модель - А 1687;
- мобільний телефон «Samsung» GT-E1209R, ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

- печатка ТОВ «Інтергеоном» ();
- чорнові записи, копії актів приймання-передачі, фінансові звіти, рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт на 24 арк.;
- мобільний телефон «Iphone X», ІМЕІ НОМЕР_2 ;
за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено: блокнот із чорновими записами, - залишити без змін, а апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1012/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_11