Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/196/19
Провадження 1-кп/483/34/2020
ВИРОК
Іменем України

05 лютого 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953 від 03 грудня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванівка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, одруженим, з повною загальною середньою освітою, не працює, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 02 грудня 2018 року приблизно о 12 год., маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , на підґрунті словесного конфлікту, що виник на підґрунті неприязних відносин, умисно завдав ОСОБА_5 один удар кухонним ножем в область спини з лівого боку, в результаті чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з розвитком гемотораксу, що відноситься до категорії тяжких, за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому заподіянні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження винним себе визнав частково та дав показання про те, що 02 грудня 2018 року він разом зі своєю дружиною та потерпілим вживали спиртне у них вдома і в цей час в нього виник конфлікт із дружиною. В процесі конфлікту він наніс удар ножем потерпілому, але чому це сталося, пояснити не зміг. Стверджував, що умислу на спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень у нього не було.

Не дивлячись на це, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні, зокрема показаннями потерпілого, свідків, а також письмовими документами провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні дав показання про те, що 02 грудня 2018 року його запросили до себе у гості обвинувачений та його дружина, де вони почали спільно вживати спиртне у кухні будинку. У цей час між ОСОБА_4 та його дружиною виник конфлікт і вони вийшли в іншу кімнату. Особисто він не брав участі в цьому конфлікті і, коли обвинувачений повернувся до кухні, то почав робити йому зауваження, що він сам сидить та їсть, після чого наніс йому удар ножем у спину.

Зазначені вище показання потерпілого в частині одержання ним тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 73 від 21 грудня 2018 року, відповідно до якого під час огляду потерпілого ОСОБА_5 в останнього мало місце тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з розвитком гемотораксу, що утворилося від одного удару гострого колючого або колючо-ріжучого предмету, не виключно, ножем, і могло утворитися у час та за обставин, які повідомлені потерпілим. Відповідно до вказаного висновку судово-медичної експертизи, зазначене вище тілесне ушкодження належить до категорії тяжких, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Характер і локалізація вказаних тілесних ушкоджень узгоджуються з механізмом їх утворення, повідомленим потерпілим, що вказує на достовірність його показань.
Також згідно з протоколом слідчого експерименту від 17 січня 2019 року ОСОБА_4 підтвердив та на місці показав, яким способом він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 ..
Показання потерпілого в тій частині, що ОСОБА_4 наніс йому удар ножем без будь-яких проявів агресії з його боку підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 02 грудня 2018 року вони разом з обвинуваченим запросили до себе в гості потерпілого, після чого в неї з чоловіком виник конфлікт і вони вийшли з приміщення кухні. Повернувшись, вона побачила, що потерпілому нанесено удар ножем.
Зазначені вище докази узгоджуютьсяміж собою та підтверджують вину обвинуваченого у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Суд вважає неправдиві показання обвинуваченого в цій частині способом захисту від пред`явленого йому обвинувачення і не бере їх до уваги.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує дії ОСОБА_4 як умисне тяжке тілесне ушкодження, за ч. 1 ст. 121 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, характеризується посередньо, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому суд не вважає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого, про що він заявив під час судових дебатів та останнього слова, адже його правова позиція під час усього судового слідства свідчить про те, що він не усвідомив тяжкості скоєного.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України відповідатиме принципу справедливості та невідворотності покарання. При цьому суд бере до уваги достовірно встановлені конкретні обставини у справі, а саме те, що оскільки обвинувачений свідомо вважав можливим для себе під час незначного конфлікту безкарно ставити під загрозу життя іншої людини, це свідчить про його підвищений ступінь небезпеки для суспільства.
Цивільний позов прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації, заявлений під час досудового слідства, про стягнення з обвинуваченого 27 811 грн 10 коп. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі ч. 1 ст. 1206 ЦК України.

У порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 1 430 грн в рахунок відшкодування витрат на провадження судово-трасологічної експертизи.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді домашнього арешту сплив 26 лютого 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 27 811 (двадцять сім тисяч вісімсот одинадцять) гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи у сумі 1 430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень на користь держави.

Речові докази у провадженні кухонний ніж, в`язаний светр та сорочку, що передані до кімнати збереження речових доказів Очаківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області, знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: