Провадження № 11-кп/4820/264/20
Справа № 676/6346/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Кам`янець Подільським міськрайонним судом Хмельницької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року, на автомобіль «Neoplan» моделі «N316-SHD» державний номерний знак НОМЕР_1 , двоє ключів від вищевказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_8 .

Непогоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року, на автомобіль «Neoplan» моделі «N316-SHD» державний номерний знак НОМЕР_1 , двоє ключів до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які належать ОСОБА_8 .

Ухвалу вважає незаконною, оскільки порушені права ОСОБА_8 розпоряджатися та користуватися належним йому майном.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість оскарженого рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 п. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала суду за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Однак, при постановленні оскаржуваної ухвали вказані вимоги не дотримані.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна, виходив із приписів ч. 3 ст. 174 КПК України, якими передбачено, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає конфіскації, та прийшов до висновку про відсутність у суду повноважень вирішувати питання про скасування арешту майна після прийняття рішення слідчим чи прокурором про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що вказане питання, належить до виключної компетенції прокурора.
Однак, з таким висновком апеляційний суд не погоджується, враховуючи наступне.
Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії розслідування питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно ст.171-174 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод.
Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).
Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.
Зокрема, згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної справи відповідне втручання у право власності фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Такі правомірні очікування ґрунтуються на закріпленому у статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції головному обов`язку держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, утверджувати й забезпечувати права і свободи та надавати людині ефективний засіб їх юридичного захисту.
Як вбачається із матеріалів провадження, під час досудового розслідування кримінального провадження №0001178, слідчим за наслідками огляду місця події 21 липня 2018 року було вилучено транспортний засіб «Neoplan» моделі «N316-SHD» державний номерний знак НОМЕР_1 , двоє ключів до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, які належить на праві власності ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року накладено арешт на автомобіль «Neoplan» моделі «N316-SHD» державний номерний знак НОМЕР_1 , двоє ключів від вищевказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , які належать на праві власності ОСОБА_8 .
Постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 07 грудня 2018 року вказаний транспортний засіб визнаний таким, що має доказове значення у кримінальному провадженні, та переданий 07 грудня 2018 року ОСОБА_8 на зберігання.
Постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 від 21 липня 2019 року кримінальне провадження № 0001178 закрите на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Однак, арешт на автомобіль «Neoplan» моделі «N316-SHD» державний номерний знак НОМЕР_1 , двоє ключів від вищевказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , які належать на праві власності ОСОБА_8 , не скасовано.
Представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 звернувся до Кам`янець Подільського міськрайонного суду із клопотанням про скасування арешту вищевказаного майна, накладеного ухвалою слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 26 липня 2018 року, в задоволенні якого ухвалою вказаного суду від 10 жовтня 2019 року останньому відмовлено, із посиланням на те, що вказане питання відноситься до виключної компетенції прокурора.
Після прийняття рішення представником власника майна адвокатом ОСОБА_7 до Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури направлено заяву про скасування арешту майна. Однак, як вбачається з листа заступника керівника Кам`янець Подільської місцевої прокуратури від 26 грудня 2019 року, у задоволенні такої відмовлено, оскільки вказане кримінальне провадження закрите слідчим, а не прокурором.
Враховуючи непорушність права приватної власності, встановленої у статті 41 Конституції України, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку необхідно застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України, якими встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься доступ до правосуддя.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що права власності, закріплені у статті 41 Конституції України, ОСОБА_8 порушені.
Виходячи із приписів ч. 9 ст. 100 КПК України саме суд наділений повноваженнями розглянути по суті клопотання про скасування арешту майна і в разі встановлення фактів порушення права власності, відновити його, чого судом першої інстанції зроблено не було.
Таким чином, апеляційний суд, після встановлення порушення права власності, зобов`язаний відновити такі права.
З огляду на зазначене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про задоволення клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна.
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року, на автомобіль «Neoplan» моделі «N316-SHD», державний номерний знак НОМЕР_1 , двоє ключів від вищевказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4