ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/415/20 Справа № 198/549/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000401 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року повернено прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000401 щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України.
Суд першої інстанції зазначив, в обвинувальному акті не конкретизовано між якими саме транспортними засобами сталося зіткнення, відсутня вказівка про наявність конкретних осіб у вказаних транспортних засобах на момент зіткнення та осіб, які керували обома зазначеними транспортними засобами на момент їх зіткнення. Також суд вказав, що в обвинувальному акті відсутня вказівка про те, хто саме перебував у якості пасажирів в автомобілі під керуванням ОСОБА_6 , що в подальшому може позбавити цих осіб можливості отримати відповідне відшкодування, зокрема, в порядку цивільного судочинства.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу про повернення обвинувального акту скасувати та направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 на новий судовий розгляд до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області
В обґрунтування вказав, що суд, повертаючи обвинувальний акт, не навів підстав, які б не давали змогу розглянути дане кримінальне провадження у суді, або перешкоджали його розгляду. Суд не зазначив, які саме норми ст. 291 КПК України були порушені при складанні обвинувального акту та з яких підстав суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не може бути призначений до судового розгляду. При цьому суд першої інстанції не з`ясовував у обвинуваченого, що саме йому не зрозуміло в формулюванні обвинувачення, яке йому пред`явлено. Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Вислухавши учасників судового провадження, прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляції, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт складений у порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить виклад усіх фактичних обставин кримінального правопорушення.
Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.
Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-238кс16 чітко визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
За змістом даного обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , в ньому наведені фактичні дані в своїй сукупності, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Даний обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення, час, місце, спосіб, наслідки, причинний зв`язок та інші обставини його вчинення злочину, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 2 ст. 286 КК України з формулюванням обвинувачення, викладено у даному обвинувальному акті достатньо конкретно і зрозуміло, у тому числі з зазначенням державних номерних знаків транспортних засобів, осіб, які керували цими транспортними засобами, а також пасажирів цих транспортних засобів, що є також достатнім не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а тому даний обвинувальний акт відповідає і узгоджується з вимогами ст. 291 КПК України та положеннями п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Апеляційний суд звертає увагу, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Проте, в оскаржуваній ухвалі, зазначаючи, що в обвинувальному акті не конкретизовано між якими саме транспортними засобами сталося зіткнення, відсутня вказівка про наявність конкретних осіб у вказаних транспортних засобах, на момент зіткнення та осіб, які керували обома зазначеними транспортними засобами на момент їх зіткнення, відсутня вказівка, хто саме, окрім ОСОБА_10 , перебував у якості пасажирів в автомобілі під керуванням ОСОБА_6 та зазначаючи що дана обставина може мати значення для захисту прав цих осіб, у разі спричинення їм шкоди, і її відсутність в подальшому може позбавити цих осіб можливості отримати відповідне відшкодування, суд першої інстанції фактично вдався до з`ясування обставин кримінального правопорушення і оцінки доказів, які підлягають дослідженню в іншій стадії судового розгляду, що є неприпустимим і не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту.
За наведених обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і такі висновки не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.
Також, апеляційний суд звертає особливу увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, оскільки обвинувальний акт надійшов до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області 02 вересня 2016 року (а.с. 12 т.1 ), після скасування вироку ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2019 року, справу на новий розгляд до суду першої інстанції повернуто 27 травня 2019 року (а.с. 50 т. 5), а ухвала по повернення обвинувального акту постановлена судом 27 листопада 2019 року, тобто більше ніж через три роки з моменту отримання обвинувального акту, і майже півроку з моменту повернення справи на новий розгляд, що не може вважатись розумним строком розгляду справ відповідно до вимог кримінального процесуального закону і, що є порушенням загальних засад кримінального провадження, передбачених п. 21 ч.1 ст. 7, ст. 28 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000401 щодо ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4