Провадження №1-в/193/54/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
30 березня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В :
13 січня 2020 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1951 року народження , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що він є інвалідом 1 ї групи відсутність ноги вище коліна, на даний час пересувається на протезі, характеризується позитивно, просить суд розглянути його матеріали та звільнити його умовно достроково.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Представник адміністрації в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважає, що засуджений не довів свого виправлення.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що підстави для звільнення умовно-достроково ОСОБА_5 відсутні, просить в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 23 серпня 2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На час звернення до суду засуджений ОСОБА_5 мав три заохочення та одне стягнення, яке погашене.

Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2"Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому,суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правли техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норам виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 з 7.04.2017 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія(№45)». Характеризується позитивно, свідомо дотримується встановлених вимог порядок відбування покарання, подає позитивний приклад поведінки іншим засудженим. Завжди ввічливий та тактовний, в колективі засуджених не конфліктний підтримує рівні та порядні відносини серед засуджених. Спальне місце та при ліжкову тумбочку підтримує у належному санітарному стані, зовні охайний, сумлінно дотримується правил гігієни, подає позитивний приклад поведінки іншим засудженим, до виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться завжди сумлінно, за станом здоров`я є інвалідом першої групи, на виробництві установи до робіт не залучається. В силу своїх фізичних можливостей самостійно виконує роботи із самообслуговування та благоустрою, виявляє належну соціально корисну активність. Приймає участь у реалізації програм диференційного виховного впливу "Правова просвіта","Підготовка до звільнення", відвідує заняття регулярно та реагує позитивно. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, приймає участь у роботі самодіяльних організаціях. Соціально - корисні зв`язки підтримує з рідними шляхом телефонних розмов. Позову не має. Вину у скоєному злочині визнає надає належну оцінку скоєному.

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_5 , судом враховано, що він є інвалідом першої групи, однак в силу своїх можливостей виконує роботи із самообслуговання та благоустрою, активно приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_5 не має змогу працювати фізично та отримувати заробітну плату, має за вироком суду позов на суму 266857,23 грн., вказаний борг стягується з його пенсії, що підтверджено відповідною довідкою наданою Довгинцівським відділом державної виконавчої служби м. Кривий Ріг (а.с. 24), отже враховуючи наявність вказаних обставин справи суд вважає, що засуджений дійсно визнає вину у скоєному, характеризується позитивно, своє виправлення довів поведінкою за весь час відбування покарання, а тому суд знаходить підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі ст.81 КК України,ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання, - 11 (одинадцять) місяців 16 (шістнадцять) днів.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 02 квітня 2020 року о 15 годині 40 хвилин.

Суддя Софіївського районного

суду Дніпропетровської області ОСОБА_1