Справа № 202/7175/19
Провадження № 1-кп/202/111/2020
УХВАЛА

04 березня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001376 від 30 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001376 від 30 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13 березня 2020 року включно.

У судовому засіданні прокурор, в порядку ст.331 КПК України, просив продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.1,5 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення не змінилися.

Захисник обвинувачених просив змінити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зазначивши, що ризики, передбачені п.1,5 ст.177 КПК України відсутні. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали позицію свого захисника.

Колегія суддів, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує,змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк,що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою,якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

На виконання вказаних вимог КПК України колегією суддів встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна. Тому у суду є достатні підстави вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання останніх винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення також продовжує існувати, оскільки обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не мають сталого заробітку, міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходів.

У суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та забезпечити їх належну поведінку. З урахуванням тяжкості покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , достатньо підстав вважати, що останні у разі зміни їм запобіжного заходу, можуть переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи по суті.

Аналізуючи наведене, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та осіб обвинувачених, колегія суддів вважає доцільним продовжити дію зазначеного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до ст.197 КПК України на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.178,197,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 02 травня 2020 року включно.

Продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб, тобто до 02 травня 2020 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 року до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3