БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.06.2020
Єдиний унікальний номер 497/694/2020
Провадження № 1-кп/497/66/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000123 від 28.04.2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Озерне, Ізмаїльського району Одеської області, громадянки України, ромської національності, без освіти, не працюючої, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Болградського районного суду Одеської області від 04.07.2019 року за ч. 1 ст.190 КК України, особу якої встановлено на підставі паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 17.02.2006 року,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимою вироком Болградського районного суду Одеської області від 04.07.2019 року за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та знов, повторно вчинила злочин за наступних обставин.
Так, 18.04.2020 року біля 12:00 години ОСОБА_4 , знаходячись разом з ОСОБА_6 у приміщенні аптеки «Фармація», розташованої за адресою: Одеська область, м. Болград, пр-т. Соборний, № 125 в процесі розмови з останньою, увійшла в довірливі відносини з ОСОБА_6 , та остання розповіла ОСОБА_4 про те, що бажає щоб у майбутньому вона добре жила та майбутні діти її були щасливі. ОСОБА_4 зрозумівши, що ОСОБА_6 до неї відверта, діючи з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, пообіцяла ОСОБА_6 що молитвами у Церкві, вона попросить щоб ОСОБА_6 та її майбутні діти були щасливі.
Після чого ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел спрямований на неправомірне заволодіння чужим майном, повідомила ОСОБА_6 , що безпосередньо негайно потрібно їй видати грошові кошти, для молитви за її майбутнє життя, вказані кошти нібито необхідні для проведення обряду.
ОСОБА_6 знаходячись від впливом обману з боку ОСОБА_4 , зі свого гаманця взяла гроші та віддала останній, не володіючи інформацією про неправомірність останньої.
ОСОБА_4 повідомивши неправдиві відомості про свої здібності та отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти, на загальну суму 1500 гривень, якими заволоділа шахрайським шляхом, розпорядилась ними на свій розсуд, спричинивши таким чином, матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень ОСОБА_6 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.04.2020 року приблизно об 11:00 годині ОСОБА_4 , розуміючи власну безкарність та можливість здійснити заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись разом з ОСОБА_6 у приміщенні аптеки «Фармація», розташованої за адресою: Одеська область, м. Болград, пр-т. Соборний, буд. 125 в процесі розмови з останньою, увійшла в довірливі відносини з ОСОБА_6 , та діючи з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, розповіла про те, що їй необхідно завершити молитву на вулиці за її, ОСОБА_6 щасливе життя та щасливе життя її майбутніх дітей, яку вона проводила 18.04.2020 року.
Після чого ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел спрямований на неправомірне заволодіння чужим майном, повідомила ОСОБА_6 , що безпосередньо негайно потрібно їй видати грошові кошти, для молитви за її майбутнє життя, вказані кошти нібито необхідні для проведення обряду.
ОСОБА_6 знаходячись під впливом обману з боку ОСОБА_4 , вдруге зі свого гаманця взяла гроші та віддала останній, не володіючи інформацією про неправомірність дій останньої.
ОСОБА_4 повідомивши неправдиві відомості про свої здібності та отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти, на загальну суму 1500 гривень, якими заволоділа шахрайським шляхом, розпорядилась ними на свій розсуд, спричинивши таким чином, матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 1500 гривень.
Своїми діями ОСОБА_4 завдала майнову шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 3000 гривень

З огляду на зазначене, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за ознаками: шахрайство, вчинене повторно.

Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачена ОСОБА_4 визнала повністю та суду пояснила, що такий факт мав місце. Дійсно 18.04.2020 року біля 12:00 години вона, ОСОБА_4 зайшла у приміщенні аптеки «Фармація», що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Болград, пр-т. Соборний, № 125, де розпочала розмову з ОСОБА_6 , сказивши, що має певні здібності і може провести обряд, після якого та буде щасливою, але для обряду їй потрібні гроші, які вона потім поверне. ОСОБА_6 , повіривши їй дала 1500.00 гривен, які вона мала б повернути після проведення обряду, але не повернула, а витратила на свої потреби.
Потім 20.04.2020 року приблизно біля 11:00 години, вона ОСОБА_4 знову пішла до ОСОБА_6 в аптеку «Фармація» та повідомила ОСОБА_6 , що їй необхідно завершити молитву на вулиці за її щасливе життя та щасливе життя її майбутніх дітей, яку вона проводила 18.04.2020 року, однак для цього потрібно ще 1500.00 гривен, які остання їй дала. Жодних обрядів вона не проводила, та кошти ОСОБА_6 не повернула, хоча обіцяла повернути. Всього взяла у ОСОБА_6 3000.00 гривень.
У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене нею діяння, у потерпілої просила вибачення. Запевнила суд, що більше жодних правопорушень вчиняти не буде, адже їй дуже соромно за свій вчинок.
Тим самим обвинувачена підтвердила час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй діяння окрім її особистих пояснень, повністю підтверджується:
Протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 , про вчинений злочин , якою заявник повідомила про те, що 18.04.2020 року ОСОБА_4 знаходячись в аптеці за адресою: АДРЕСА_3 шляхом обману заволоділа грошовю сумою у розмірі 3000 гривень (а.с.41).
За даним фактом 28.04.2020 року внесено відомості в ЄРДР за № 0000123 та розпочато досудове слідство за фактом вчиненого злочину за ст.190 ч.1 КК України (а.с.40).
Постановою слідчого від 28.04.2020 року ОСОБА_6 визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні (а.с.43-44).
Потерпіла ОСОБА_6 , суду пояснила, що дійсно 18.04.2002 року біля 12:00 години ОСОБА_4 зайшла у приміщенні аптеки «Фармація», що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Болград, пр-т. Соборний, № 125, де переконала її, ОСОБА_6 , що вона має певні здібності і може провести обряд, після якого та буде щасливою, але для обряду їй потрібні гроші, які вона потім поверне. Вона, ОСОБА_6 , повіривши її словам передала для проведення обряду 1500.00 гривен, які ОСОБА_4 мала б повернути після проведення обряду, але не повернула.
Потім 20.04.2020 року приблизно біля 11:00 години, ОСОБА_4 вдруге прийшла до приміщення аптеки «Фармація», та звернулася до неї, ОСОБА_7 повідомивши, що їй необхідно завершити молитву на вулиці за її щасливе життя та щасливе життя її майбутніх дітей, яку вона проводила 18.04.2020 року, однак для цього потрібно ще 1500.00 гривен. Повіривши їй, вона ОСОБА_6 вдруге дала 1500.00 гривень. Більше вона ОСОБА_4 не бачила, і вона їй кошти не повернула.
Просила призначити обвинуваченій покарання згідно вимог закону.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.05.2020 року, потерпіла ОСОБА_6 у присутності понятих впізнала ОСОБА_4 як особу яка вчинила кримінальний злочин відносно потерпілої (а.с.45-48).
На підставі протоколу добровільної видачі від 04.05.2020 року громадянка ОСОБА_4 , у присутності понятих добровільно видала грошові кошти у сумі 200 гривень та повідомила слідчого про обставини здійснення нею злочину (а.с.49).
Заявою від 04.05.2020 року ОСОБА_6 підтвердила про отримання від ОСОБА_4 200.00 гривень (а.с.50).
Постановою слідчого від 04.05.2020 року кримінальне провадження за № 0000123 від 28.04.2020 року перекваліфіковано з ч.1 ст. 190 КК України на ч.2 ст. 190 КК України (а.с.51-52).
05.05.2020 року виявлено додатковий епізод за фактом шахрайських дій по відношенню до ОСОБА_6 , який мав місце 20.04.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 та за даним фактом 05.05.2020 року внесено відомості в ЄРДР за №0000127 та розпочато досудове слідство за фактом вчиненого злочину за ст.190 ч.2 КК України (а.с.53).
Постановою прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури від 05.05.2020 року кримінальне провадження № 0000123 від 28.04.2020 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та кримінальне провадження № 0000127 від 05.05.2020 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження під № 0000123 (а.с.55)
На підставі протоколу добровільної видачі від 08.05.2020 року громадянка ОСОБА_4 , у присутності понятих добровільно видала грошові кошти у сумі 2000 гривень ОСОБА_6 (а.с.56), що також підтверджується заявою ОСОБА_6 про отримання цих грошових коштів (а.с.57).

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_4 , з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.190 ч.2 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочину середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, особу обвинуваченої яка характеризується опосередковано (а.с.68), міцність соціальних зв`язків: зареєстрована і проживає донькою та двома онуками (а.с.67), офіційно не працює, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра (а.с.69), раніше неодноразово судимої в тому числі і за аналогічний злочин (а.с.61-62, 63-66).
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій в силу вимог ст. 67 КК України відсутні.
Згідно досудової доповіді Болградського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 17.06.2020 року, вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 має високий рівень ймовірності вчинення повторного злочину та високий рівень небезпеки для суспільства, з тих підстав, що раніше була неодноразово судима у тому числі і за аналогічний злочин.
Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства. (а.с29-35).

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора і потерпілої, а також приймаючи до уваги висновок Органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції даної статті у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Визначаючи міру покарання обвинуваченій, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу обвинувачуваного.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат по справі не має.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувалася.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1