Справа № 395/615/20
Провадження № 1-кп/395/75/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/75/2020, що зареєстроване в ЄРДР 02.04.2020 року за № 0000155 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудове, Калінського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, одруженого, малолітніх та утриманців на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 263-1 ч. 1 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав зброю, вчинивши тим самим злочин проти громадської безпеки, за наступних обставин.
Влітку 2007 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 виник умисел на придбання та зберігання зброї.
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 в порушення п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини і засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 17.10.1992 р. № 576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказами МВС України від 21 серпня 1998 р. № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні протиправні дії щодо зберігання та придбання зброї без передбаченого законом дозволу.
Так, влітку 2007 року ОСОБА_6 , точна дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, знайшов предмети схожі на складові гвинтівки.
В подальшому ОСОБА_6 маючи умисел на незаконне виготовлення та переробку вогнепальної зброї, умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, незаконно переробив та виготовив саморобним способом з вище вказаних предметів по типу однозарядних гвинтівок, з використанням колодки з ударно-спусковим механізмом від куркової одноствольної мисливської рушниці моделі ИЖ-К, промислового виготовлення, та частин ложі від пневматичної гвинтівки ИЖ-22 або ИЖ-38, промислового виготовлення саморобну гвинтівку, яку став зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу.
04.04.2020 року працівниками Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області згідно ухвали Новомиргородського районного суду від 03.04.2020 року, в період з 07 год 20 хв. до 09 год. 03 хв, проведено обшук домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в приміщенні будинку виявлено та вилучено, згідно з висновком експертизи зброї № 90 від08.04.2020 р. виготовлений саморобним способом по типу однозарядних гвинтівок, з використанням колодки з ударно-спусковим механізмом від куркової одноствольної мисливської рушниці моделі ИЖ-К, промислового виготовлення, та частин ложі від пневматичної гвинтівки ИЖ-22 або ИЖ-38, промислового виготовлення, конструктивно пристосований для використання патронів кільцевого запалювання, калібру 6,8 мм, до будівельно-монтажного пістолету, та відноситься до категорії вогнепальної зброї, яку ОСОБА_6 зберігав без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, ОСОБА_6 умисно, незаконно виготовив та переробив без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю, вчинивши тим самим злочин проти громадської безпеки, за наступних обставин.
Влітку 2007 року у ОСОБА_6 , точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 виник умисел на виготовлення, переробку гвинтівки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 в порушення п.п.1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини і засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 17.10.1992 р. № 576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказами МВС України від 21 серпня 1998 р. № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні протиправні дії з незаконного виготовлення та переробку вогнепальної зброї.
Так, влітку 2007 року ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці знайшов предмети схожі на складові гвинтівки.
В подальшому ОСОБА_6 маючи умисел на незаконну переробку вогнепальної зброї, умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, незаконно переробив та виготовив саморобним способом з вище вказаних предметів по типу однозарядних гвинтівок, з використанням колодки з ударно-спусковим механізмом від куркової одноствольної мисливської рушниці моделі ИЖ-К, промислового виготовлення, та частин ложі від пневматичної гвинтівки ИЖ-22 або ИЖ-38, промислового виготовлення саморобну гвинтівку, яку став зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу.
04.04.2020 року працівниками Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області згідно ухвали Новомиргородського районного суду від 03.04.2020 року, в період з 07 год 20 хв. до 09 год. 03 хв, проведено обшук домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в приміщенні будинку виявлено та вилучено, згідно з висновком експертизи зброї № 90 від08.04.2020 р. виготовлений саморобним способом по типу однозарядних гвинтівок, з використанням колодки з ударно-спусковим механізмом від куркової одноствольної мисливської рушниці моделі ИЖ-К, промислового виготовлення, та частин ложі від пневматичної гвинтівки ИЖ-22 або ИЖ-38, промислового виготовлення, конструктивно пристосований для використання патронів кільцевого запалювання, калібру 6,8 мм, до будівельно-монтажного пістолету, та відноситься до категорії вогнепальної зброї.
В процесі підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між ОСОБА_6 та прокурором та відповідно надав саму письмову угоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2020 року, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді: за ч.1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч.1 ст.263-І у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом частково складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді 3-х (трьох) років одного місяця позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік, та в силу ст.76 КК України покласти обов`язки протягом одного року періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати у справі та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2020 року, що укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000155.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді:
- за ч.1 ст. 263 КК України - 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263-І КК України - 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом частково складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді 3-х (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у справі за проведення судових експертиз у розмірі 2615 гривень 02 копійки на користь держави.

Речові докази:

флеш-носій Micro SD/ HC 16 Gb карта пам`яті з записом протоколу обшуку, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження;

гвинтівку, що перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити;

1 (один) патрон кільцевого запалення (калібру 22 LR), що перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити;

28 (двадцять вісім) патронів калібру 6,8 мм, що перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1