Справа № 405/7882/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою у об`єднаному кримінальному провадженні № 0005432 від 17.07.2019, № 0006897 від 07.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, без місця реєстрації, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.
Прокурором вказано про доцільність продовження строку обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, з огляду на те, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні корисливих багатоепізодних злочинів, які є середньої тяжкості та тяжкими, деякі вчинені у період іспитового строку, що вказує на схильність обвинуваченого до вчинення злочинів та є ризикам вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, є ризик переховуватись від суду враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним.
Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, вказав, що прокурором не надано стороні захисту копії письмового клопотання, яким обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу та яке повинно бути надано не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Просив змінити своєму підзахисному вид запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше багаторазово судимий за скоєння злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, так як органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості та тяжкими, деякі вчинені в період іспитового строку, офіційно не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має. Вказані обставини, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, підтверджує ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Також суд вважає, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного загрози - повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»).
За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.
Доводи захисника про порушення прокурором порядку подання клопотання про продовження строку тримання під вартою, відсутність його в письмовому викладі та вручення за три години до початку розгляду клопотання, не беруться судом до уваги, так дане питання було ініційоване судом, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, згідно якої незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З метою виконання забезпечення належної поведінки та покладених процесуальних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою на строк шістдесят днів.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд,
постановив:
продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11 год. 35 хв. 12.09.2020.
Копію ухвали направити до ДУ Кіровоградський слідчий ізолятор та для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_6