ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/616/20 Справа № 932/1505/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000045, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене 04.02.2020 року при проведенні обшуку у будинку по АДРЕСА_1 , майно ОСОБА_6 : грошові кошти у вигляді 44 купюр номіналом 100 доларів США, 4 купюр номіналом 50 доларів США, у сумі 4600 (чотири тисячі шістсот) доларів США, шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Не погодившись з вказаним рішенням, володілець майна ОСОБА_6 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу про скасування арешту майна, якому просить скасувати арешт на майно, зазначене у вищевказаній ухвалі.

При цьому зазначає, що у зв`язку з тим, що було змінено правову кваліфікацію правопорушення у кримінальному даному провадженні з ч. 2 ст.305 КК Українина ч.1 ст. 307 КК України. Так предметом злочину за ч.1 ст.307 КК України є наркотичні засоби, психотропні речовини та їх аналоги, та на думку ОСОБА_6 , вилучені грошові кошти не можуть бути використані як доказ, та не є предметом злочину, тому не має підстав для подальшого арешту майна.

ОСОБА_6 звертає увагу на те, що будь-яких доказів які б свідчили, що вказані кошти набуті злочинним шляхом, не має, та відповідно до довідки про доходи та отриману пенсію його матір`ю ОСОБА_9 за 2019 рік та його батька ОСОБА_10 підтверджується факт надання коштів на зберігання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку скаржника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги клопотання та просив задовольнити їх в повному обсязі, думку прокурора, яка також прохала задовольнити вимоги ОСОБА_6 про повернення коштів, обговоривши доводи клопотання, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з відповіді СВ УСБУ у Дніпропетровській області від 01.04.2020 року №5518-1202, правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000045 було змінено з ч.2 ст.305 КК України на ч.1 ст. 307 КК України.
Так, відповідно за кваліфікацією ч.1 ст.307 КК України, предметом злочину є наркотичні засоби, психотропні речовини та їх аналог. Грошові кошти не можуть бути використані як доказ та не є предметом злочину який інкримінується.
ОСОБА_6 пояснив, що дані грошові кошти у сумі 4600 доларів належать його батькам, відповідно до довідки про доходи та отриману пенсію його матір`ю ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_10 , а згідно розписки, яка надана ОСОБА_9 , підтверджується факт надання коштів на зберігання.
Не має свідчень того, що грошові кошти набуті злочинним шляхом, тому прокурор також просить повернути грошові кошти ОСОБА_6 .
Таким чином, на думку коллегії суддів, апеляційна скарга підлягає ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти, - скасувати.
Керуючись ст. ст. 392, 399, 404, 405 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000045, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене 04.02.2020 року при проведенні обшуку у будинку по АДРЕСА_1 , майно ОСОБА_6 : грошові кошти у вигляді 44 купюр номіналом 100 доларів США, 4 купюр номіналом 50 доларів США, у сумі 4600 (чотири тисячі шістсот) доларів США, шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування ними, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення клопотання слідчого СВ УСБУ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000045, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, та повернути тимчасово вилучене майно 04.02.2020 року при проведенні обшуку у будинку по АДРЕСА_1 , майно ОСОБА_6 , а саме грошові кошти у вигляді 44 купюр номіналом 100 доларів США, 4 купюр номіналом 50 доларів США, а всього - 4600 (чотири тисячі шістсот) доларів США.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

______________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3