Справа № 463/959/20
Провадження № 1-кп/463/317/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження за № 0000010 від 03.01.2020 року з обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 03.01.2020 року близько 02 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів з метою власного безпідставного збагачення, знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та дії його є непомітними для інших осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав із приміщення зазначеної квартири майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «Р smart Z/STK-LX1», чорного кольору (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), вартістю 8299,0 гривень, що був у силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 150,0 гривень, в якому була вставлена SIM-картка мобільного оператора «Lifecell» із абонентським № НОМЕР_2 , вартістю 25,0 гривень, на рахунку якої були кошти в сумі 20,0 гривень, навушники марки «HUAWEI» білого кольору, вартістю 150,0 гривень та картку «ПриватБанк», на рахунку якої коштів не було, що не представляє для потерпілого жодної матеріальної цінності. Після цього, ОСОБА_4 утримуючи при собі зазначені викрадені речі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 викрадений з приміщення квартири мобільний телефон продав візуально знайомому чоловіку на ім`я ОСОБА_6 , отримавши за нього грошові кошти у розмірі 2000,0 гривень, які витратив на власні потреби. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8644,0 гривень.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

27 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та наведені обставини вчинення злочину. У відповідності до умов угоди матеріальна шкода спричинена кримінальним правопорушенням відшкодована потерпілому підозрюваним в повному обсязі, сторони примирилися. Потерпілий погоджується з обумовленим видом покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 гривень, яке повинен понести підозрюваний, підтверджує відсутність додаткових матеріальних претензій до підозрюваного. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 погодився понести покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, у виді зазначеного вище штрафу у розмірі 850,0 гривень.
Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Згідно з вимогами ст.474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст.469, ст.471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч.5 ст.474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, з`ясувавши у потерпілого, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільною, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні обвинувальний вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про примирення від 27.01.2020 року, укладену між потерпілим та підозрюваним, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України та ч.1 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, укладену 27 січня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1