Справа № 462/6434/18
провадження 1-кс/462/459/20
У Х В А Л А

17 березня 2020 року місто Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові клопотання потерпілої ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт грошових коштів в сумі 1300 Євро купюрою 500 Євро №Х5, та 4 купюри номіналом 200 Євро: 1) Серія № Х3, 2)Х4, 3) Х1, 4)Х8 та 100 гривень однією купюрою Серії УВ № 4911344, які були виявлені та вилучені у приміщенні готелю «Гелікон», що по вул. Кульпарківська,230 у м. Львові під час огляду місця події 09.09.2018 року. Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2018 року вона звернулася до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області із письмовою заявою в якій просила притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка в період з 19:00 год. 08.10.2018 року до 03:00 год. 09.10.2018 року, перебуваючи у готелі "Гелікон", що по вул. Кульпарківській, 230 у м. Львові, шляхом вільного доступу з її гаманця таємно викрала грошові кошти в сумі 4100 Євро. 09.10.2018 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003656 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 09.10.2018 року слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 проведено огляд місця події по вул. Кульпарківській, 230 в м. Львові у приміщенні готелю «Гелікон», де на сходовій клітці між четвертим та п`ятим поверхами за батареєю виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1300 Євро, володілець яких на той час був не встановлений. Вказані грошові кошти було оглянуто та 10.10.2018 року визнано речовим доказом, про що винесено постанову, а 10.10.2018 року ухвалою слідчого судді на кошти був накладений арешт. В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, проте подали заяву до суду, в якій клопотання підтримали, просять проводити розгляд без їх участі.

Слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 на розгляд справи не з`явилася, проте подала матеріали кримінального провадження, заперечень проти клопотань не надала, а відтак її неявка не перешкодою для розгляду клопотання.

Оглянувши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновків, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0003656, внесеного 09.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, за заявою ОСОБА_3 , в якій вона просила притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка в період з 19:00 год. 08.10.2018 року до 03:00 год. 09.10.2018 року, перебуваючи у готелі "Гелікон", що по вул. Кульпарківській, 230 у м. Львові, шляхом вільного доступу з її гаманця таємно викрала грошові кошти в сумі 4100 Євро.

09.09.2018 року слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 проведено огляд місця події по вул. Кульпарківській, 230 в м. Львові у приміщенні готелю «Гелікон», де на сходовій клітці між четвертим та п`ятим поверхами за батареєю виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1300 Євро купюрою 500 Євро №Х5, та 4 купюри номіналом 200 Євро: 1) Серія № Х3, 2)Х4, 3) Х1, 4)Х8 та 100 гривень однією купюрою Серії УВ № 4911344, володілець яких на той час був не встановлений.

10.10.2018 року постановою слідчого вказані грошові кошти було визнано речовим доказом, та того ж числа ухвалою слідчого судді на вказані кошти був накладений арешт.

ОСОБА_3 була визнана потерпілою у кримінальному проваджені № 0003656 від 09.10.2018 року.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» № 13 від 02.07.2004 року було звернуто увагу судів на те, що послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст. 55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Органом досудового розслідування не здобуто доказів, які б вказували на те, що грошові кошти в сумі 1300 Євро можуть належати будь-якій іншій особі, окрім потерпілої ОСОБА_3 .

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному проваджені № 0003656 від 09.10.2018 року, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 та її представник довели, що відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу, як арешт грошових коштів, які були викрадені у потерпілої, оскільки суд та орган досудового розслідування мають послідовно і неухильно вживати всі заходи, щоб порушені права потерпілої, зокрема і майнові, були як найшвидше відновлені, а подальше існування вказаного арешту майна стане надмірним тягарем для його власника.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасуванню арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на грошові кошти в сумі 1300 Євро купюрою 500 Євро №Х5, та 4 купюри номіналом 200 Євро: 1) Серія № Х3, 2)Х4, 3) Х1, 4)Х8 та 100 гривень однією купюрою Серії УВ № 4911344, який був накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.10.2018 року.

Ухвала остаточна та в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.