"08" січня 2019 р. Справа № 363/2557/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000500 від 19.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України відносно ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2020 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000500 від 19.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала та просила продовжити запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що станом на дату звернення до суду з клопотанням досудове розслідування по кримінальному провадженню завершено та надано доступ до матеріалів, у зв`язку з чим вважають, що під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не може бути продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 08 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Під час розгляду клопотання сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи. Обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими сторонами кримінального провадження.

Враховуючи, що в обґрунтування клопотання прокурором не наведено конкретних фактів, які б свідчили про те, що ризики, які стали б підставою для обрання та продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зменшились. Фактично прокурор послався лише на тяжкість обвинувачення, впливу на потерпілого та свідків, відсутність міцних соціальних зв`язків та ухилення від органів досудового розслідування.

Суд також вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти визначеним ризикам.

Отже, керуючись ст. ст. 3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, 1950 року, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який має сім`ю, постійне місце проживання та реєстрацію, офіційно працевлаштований, перебуваючи під домашнім арештом належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, а також відсутність конкретних об`єктивних даних про намагання підозрюваного впливати на потерпілого та свідків, суд приходить до висновку про те, що на даний час запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для їх забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків передбачених ст. 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, залежно від стадії кримінального провадження;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Встановити строк дії ухвали до 08 березня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого та прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1