Справа № 296/1148/20
Вирок
Іменем України

13 березня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000103 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, з середньою освітою, не працює, заміжньої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідування встановлено, що 04 січня 2020 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебувала у парку культури та відпочинку ім. Ю.Гагаріна, що за адресою: м. Житомир, вул. Старий бульвар, 34 поблизу пішохідного підвісного мосту через річку Тетерів, де на відкритій ділянці місцевості побачила три блоки плитки тротуарної сірого кольору.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить дочірньому підприємству «Фаворит ОПТ» акціонерного товариства закритого типу «Фаворит», а саме - вищевказаної плитки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, на відкритій ділянці викрала плитку, виготовлену з граніту Покостівського родовища, термооброблену, розміром 600x300x30 мм в кількості 16 шт., вартістю 135 грн. 54 коп. за 1 шт., а загальною вартістю 2 168 грн. 64 коп., які почергово грузила на велосипед, який був з нею, в кількості по 4 шт., та через пішохідний підвісний міст через річку Тетерів перевезла на іншу сторону у напрямку с. Зарічани та залишила її біля дерев.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення плитки, ОСОБА_4 повернулася на місце, де знаходилася плитка, та почала грузити її на велосипед. У цей час злочинні дії ОСОБА_4 були викриті перехожими, які вимагали повернути плитку на місце, де вона повинна знаходитися.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її незаконні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, викриті сторонніми особами та є очевидними для них, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, умисно, у присутності сторонніх осіб, не припиняючи злочинних дій, та не приховуючи свого наміру протиправно заволодіти чужим майном, утримуючи при собі викрадену плитку, та ігноруючи вимоги сторонніх осіб зупинити свої незаконні дії, продовжила відкрито викрадати чуже майно та, не зупиняючись, погрузила плитку в кількості 4 шт. на велосипед та місце вчинення злочину покинула та у подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила дочірньому підприємству «Фаворит ОПТ» акціонерного товариства закритого типу «Фаворит» матеріальної шкоди на загальну суму 2710 грн. 80 коп.

31 січня 2020 року в м. Житомирі між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 186 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ст. 186 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, представника потерпілого, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, приходить до наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. за адресою АДРЕСА_2 та призначення обвинуваченій узгоджене сторонами вид та розмір покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31 січня 2020 року, укладену в м. Житомирі між представником потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ст. 186 ч. 1 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, а саме плитку сірого кольору в кількості 20 штук розміром 600х300х30 -повернути представнику потерпілого за належністю; велосипед марки «City vortex» - повернути обвинуваченій за належністю; диск із камер відеоспостереження-залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженої на користь держави 1256 грн. 00 коп. процесуальних витрат за проведення судової експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1