Справа № 708/335/20
Номер провадження № 1-кс/708/41/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2020 року

Слідчий суддя Чигиринського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю: слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині клопотання про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 23.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Чигиринського ВП ГУНП в Черкаської області майор поліції ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
У клопотанні слідчий зазначила, що 23 березня 2020 року до Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області про те, що власник домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 здійснює операції з металобрухтом з порушенням порядку.

По даному факту слідчим відділенням Чигиринського відділення поліції було розпочато кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000090 від 23.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Так, 23.03.2020 року слідчим СВ Чигиринського відділення поліції Смілянської ВП ГУНП в Черкаській області було проведено огляд місця події, а саме перехрестя вулиць Б.Хмельницького та Пушкіна м. Чигирина. Під час даного огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки «ЗИЛ», державний реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 , 1990 року випуску, яким керував ОСОБА_4 , власником якого згідно свідоцтва про державну реєстрацію являється ОСОБА_5 та металобрухт, який був навантажений на вказаний автомобіль. В ході проведення перевірки про походження вказаного металобрухту було встановлено, що ОСОБА_6 продав без належних документів брухт чорних металів ТОВ «Колірмет». Під час проведення перевірки по факту продажу металобрухту ОСОБА_6 , не надав працівникам поліції будь-які документи про те, що він зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності, тобто останній не зміг надати документи, що підтверджують законність його дій, в тому числі у останнього відсутній договір-купівлі продажу даного металобрухту. У наданих документах ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_6 зазначений, як ґрузовідправник, хоча документів на здійснення даної діяльності останній не надав.

У судовому засіданні слідчий підтримала заявлене клопотання та просила суд накласти арешт на транспортний засіб, вказаний у клопотанні, посилаючись на викладені доводи.
Будучи належним чином повідомлений по дату та час розгляду даного клопотання користувач майна ОСОБА_4 у судове асідання не з"явився.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідча обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до частин 1- 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження / ч. 1 ст. 170 КПК України/.
Так, у провадженні слідчого відділення Чигиринського ВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000090 від 23 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, заведеного по факту того, що власник домоволодіння, яке знаходиться в м. Чигирин, по вулиці Замковій здійснює операції з металобрухтом з порушенням порядку.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.03.2020 року автомобіль марки «ЗИЛ», державний реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 , 1990 року випуску, разом з металобрухтом в кузові, яким керував ОСОБА_4 ,було виявлено та вилучено і поміщено на зберігання на спеціальний майданчик Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області

Постановою слідчого від 23.03.2020 року даний транспортний засіб та металобрухт який навантажений на нього визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000090 від 23.03.2020 року.

Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «ЗИЛ», державний реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 , 1990 року випуску, належить ОСОБА_5 .

Згідно долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000090 від 23.03.2020 року, протоколу огляду місця події від 23.03.2020 року, протоколу допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вбачається, що гр. ОСОБА_6 здійснює прийом металобрухту за місцем свого проживання, що підтверджується і поясненнями ОСОБА_4 , фото таблицею, актом контрольного зважування металобрухту від 23.03.2020 року.

Доводи ОСОБА_6 у своїх поясненнях стосовно придбаного ним металобрухту у різних людей для власних потреб, належними доказами останнім не підтверджено.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, у судовому засіданні слідчим не доведено необхідність арешту тимчасово вилученого транспортного засобу. Відомості внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення незаконних операцій із металобрухтом . ОСОБА_4 управляв транспортним засобом відповідно посвідчення водія, тобто правомірно.Санкція ч. 1 ст. 213 КК України не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації майна, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого даною нормою. Тому за таких обставин слідчий суддя не може прийти до висновку, що не накладення арешту на автомобіль може якимось чином вплинути на подальше слідство, так як автомобіль належить іншій особі, не причетній до скупки металобрухту.
У частині накладення арешту на металобрухт доцільно клопотання задовольнити.
Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170- 173, 175 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання слідчого ОСОБА_10 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліії ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 23.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: металобрухт, який знаходиться в кузові автомобіля марки «ЗИЛ», державний реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 , 1990 року випуску, тимчасово вилучений 23.03.2020 року, шляхом позбавлення права будь-яким особам розпоряджатися, відчужувати та користуватися ним.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити слідчому відділу Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду на протязі п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1