Справа № 297/1209/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2020 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 та перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 07.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбок, Іршавського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, працюючого інженером по техніці безпеки руху ТзОВ «Експедиція Дешко», раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

07 травня 2018 року близько 01:00 годин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «HYUNDAI SATELLITE», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись в с. Гать, Берегівського району, по вул. Головній в напрямку м. Берегово, навпроти будинку № 84, порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині дороги.

Причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху:

- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.1.10 безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки учасникам руху;

- п. 12.3 у разі виникнення перешкоди для руху або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 19.3 у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя верхньої губи зліва, носа, лобної ділянки, правої скроневої ділянки, крововиливу в м`які покриви правої потиличної ділянки голови, лінійних переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під тверду мозкову оболонку на рівні задньої черепної ямки, крововиливів під м`які мозкові оболонки на рівні лобних та тім`яних ділянок, півкуль мозочка, крововиливів під м`які мозкові оболонки на рівні лобних та тім`яних ділянок, півкуль мозочка, в ділянці ніжки мозку та варолієвого мосту, крововиливів в тканину мозку на рівні правої потиличної ділянки, ніжок мозку та варолієвого мосту, забійної рани 1-го пальця правої стопи, множинних саден пальців правої стопи, правого гомілково-ступневого суглобу, задньої поверхні лівої гомілки, правого та лівого стегна, лівої поперекової ділянки, задньої поверхні грудної клітки, синців задньої поверхні грудної клітки та правої поперекової ділянки, множинних переломів ребер з 3-10 по лопаточній лінії та 5-10 по середньопідпахвовій лінії, розриву нижньої долі правої легені, правобічного гематораксу, крововиливу в м`які покриви задньої поверхні грудної клітини, перелому остистого відростку 6-го грудного хребця. Смерть ОСОБА_6 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепу, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та тканину головного мозку, від яких потерпілий помер на місці ДТП, що підтверджується висновком експерта № 50 від 09.05.2018 року.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вчинивши за вищевказаних обставин дорожньо-транспортну подію, перебуваючи на місці пригоди, усвідомлюючи, що він скоїв наїзд на пішохода, який впав на проїзну частину дороги та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, при наявній можливості з боку водія надати допомогу потерпілому, який перебував в небезпечному для житті становищі, не надав потерпілому першу медичну допомогу та не повідомив про такий стан лікарям швидкої допомоги, а з місця пригоди зник, залишивши потерпілого на дорозі.

Ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 3 ст. 135 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, коли сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що вночі 07 травня 2018 року 01:00 год. він на своєму автомобілі марки «HYUNDAI SATELLITE», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » їхав з м. Мукачева до м. Берегова. Проїжджаючи в с. Гать Берегівського району зі швидкістю приблизно 50-60 км/год., йому на зустріч на відстані близько 100 метрів рухався автомобіль, який їхав на дальньому світлі фар, в результаті чого його засліпили вогні даного автомобіля. Наближаючись до вказаного автомобіля ОСОБА_4 на своєму автомобілі перемкнув світло на ближнє та кинув швидкість до 50-55 км/год. Під час роз`їзду з даним автомобілем ОСОБА_4 звернув увагу на нього, і в той час на дорозі близько 1 м зненацька побачив силует людини. Розуміючи, що він не взмозі щось зробити, намагався здійснити екстрене гальмування та повернув кермо вправо, після чого відчув зіткнення лівою стороною автомобіля з потерпілим. Продовжуючи рух, на відстані близько 20-30 метрів від місця зіткнення він призупинився, подивився у заднє дзеркало та бачив як автомобіль, який рухався йому на зустріч зупинився та підійшло багато людей. Оскільки, в той час він перебував у шоковому стані та боявся самосуду та розправи людей, продовжив свій рух далі в сторону м. Берегово. Крім того, він бачив, що позаду нього рухається автомобіль, який виїхав з бокової вулиці та їхав за ним до кінця села, після чого розвернувся та поїхав в село. Від`їхав далі в напрямку м. Берегово, біля повороту на с. Чікош зупинився та оглянув свій автомобіль на якому побачив пошкодження скла, лівої фари та відламаний кусок бампера, однак оскільки не виявив слідів крові, тому подумав що лише зацепив людину, тому поїхав додому. Крім того, ОСОБА_4 додав, що відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 4000 доларів США. Цивільний позов поданий потерпілим ОСОБА_6 визнав та не заперечив проти його задоволення.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, його вина доведена показами потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що вночі 07 травня 2018 року йому зателефонували та повідомили, що з його братом сталася біда. Далі, він відразу зателефонував батьку, після чого вони разом пішли на вулицю, де на дорозі побачили труп ОСОБА_6 , якого в подальшому забрала швидка. Також додав, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував йому 4000 доларів США матеріальної шкоди. Поданий ним цивільний позов підтримав та просив його задоволити.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні показали, що 06.05.2018 року, близько 23:00 год. вони заступили на службу по громадському порядку в селі Гать та стояли на машині в центрі села. Близько 01:00 год. побачили як в сторону м. Берегове їхала машина в якої не світила ліва фара, після чого вони поїхали за ним до кінця села. Виїхавши за межі села, автомобіль почав прискорюватися, тому вони повернулися та поїхали в сторону м. Мукачево, де посередині дороги побачили тіло ОСОБА_9 .. Далі вийшли з машини, щоб допомогти, однак той вже був без ознак життя.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 06.05.2018 року, близько 00:10 год. він їхав на своєму автомобілі зі сторони Берегова в сторону с. Дерцен на ближньому світлі фар. В с. Гать йому назустріч їхала машина на якій мигали фари, то одна то інша. Він зменшив швидкість, оскільки він розумів, що щось відбувається не так. Близько 45 метрів побачив по середині дороги на роздільній смузі силует людини та прийняв вправо, і в той час відбувся удар автомобіля обвинуваченого ОСОБА_4 з пішоходом ОСОБА_13 , в результаті якого останнього відкинуло на його автомобіль. Десь через 10-15 метрів ОСОБА_12 зупинився на краю дороги, вийшов з машини та бачив як автомобіль ОСОБА_4 від`їхав на 100-150 метрів та призупинився, після чого поїхав далі в сторону м. Берегово. Він підійшов до чоловіка, який лежав на дорозі без ознак життя, після чого визвав працівників поліції.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 06.05.2018 року він ранком встав та проходив повз автомобіля сина, який в той час знаходився в дворі. Однак, щодо механічних пошкоджень на автомобілі йому нічого не відомо, оскільки він не звертав увагу на нього. Крім того, йому не було відомо і про те ОСОБА_4 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а дізнався про обставини події вже після приходу працівників поліції.

Крім того, доказами вини у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.05.2018 року із схемою до нього, згідно якого встановлено місце пригоди с. Гать по вул.. Головна, навпроти будинку №84 (а.с. 14-20);

-протоколом огляду місця події від 07.05.2018 року, яким було оглянуто частину дороги в с. Гать в сторону м. Мукачево, де середині проїжджої частини дороги виявлено та оглянуто тіло потерпілого ОСОБА_9 (а.с. 24-26);

-протоколом огляду місця події від 07.05.2018 року з фото-таблицею до нього, який було проведено в с. Горбок, по вул.. Івана Франка, №4, Іршавського району та яким було оглянуто автомобіль марки «HYUNDAI SATELLITE», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », після чого вилучено та доставлено на арешт майданчик Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області (а.с. 48-53);

-висновком експерта №50 від 30.05.2018 року, згідно якого на тілі трупу ОСОБА_9 виявлені тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, тяжкі тілесні ушкодження, що сприяли настанню смерті, середньої степені тяжкості, що сприяли настанню смерті та легких тілесних ушкоджень та опосередковано відносяться до причин смерті, і такі знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією, що мала місце 07 травня 2018 року. Смерть ОСОБА_6 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепу, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та тканину головного мозку. При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі трупу виявлений етиловий алкоголь в концентрації 2,52 та 3,69% відповідно. Вказана концентрація етилового алкоголю при житті могла відповідати тяжкій степені алкогольного сп`яніння (а.с.36-45);

-висновком судово-токсикологічної експертизи №892 від 17.05.2018 року, згідно якого в крові ОСОБА_4 не виявлено спиртів та їх ізомерів. Встановити, чи перебував ОСОБА_4 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, тобто 07.05.2018 року, близько 01:00 год. в стані алкогольного сп`яніння, не є можливим, оскільки забір крові проведено 07.05.2018 року о 22:30 год.. (а.с. 73-75);

-висновком судової авто технічної експертизи №9779 від 21.05.2018 року з фото-таблицею до нього, згідно якого система рульового керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «HYUNDAI SATELLITE», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » знаходилися в працездатному стані і могли виконувати функції, передбачені конструкцією, а система освітлення та світлової сигналізації в непрацездатному стані по причині пошкодження лівої блок-фари. Несправності системи освітлення та світлової сигналізації виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, оскільки знаходяться в місці деформації автомобіля від контактування з пішоходом (а.с. 82-88);

-висновком судової авто технічної експертизи №9800 від 31.05.2018 року, згідно якого водій ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти згідно вимог пунктів 12.3 та 19.3 ПДР України, а пішохід ОСОБА_9 згідно вимог пунктів 4.1 та 4.4 ПДР України. Повний зупиночний шлях автомобіля в даних дорожніх умовах становить відстань 34.0…35.1 м.. Максимальна допустима швидкість за умов видимості в напрямку руху, з якою міг рухатися в даній ситуації водій автомобіля ОСОБА_4 становить 72.8…75.9 км/год, тобто вибрана ним швидкість 50 км/год. не перевищувала допустимої за умов видимості. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. З технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії (бездіяльність) водія ОСОБА_4 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування (а.с. 95-98);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 24.05.2019 року, який проведено в с. Гать по вул. Головній, в ході якого ОСОБА_4 розказав та показав на місці, як та при яких обставинах сталася дорожньо-транспортна пригода 07.05.2019 року (а.с.136-139).

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо не визнання ним його провини у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки таке повністю спростовуються поясненнями потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Разом з тим ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, а саме в тому, що 07 травня 2018 року біля 01 год. 00 хв., керуючи вказаним вище автомобілем після наїзду на пішохода ОСОБА_9 , залишив останнього в небезпеці, і він же сам поставив його у такий стан, що спричинило смерть ОСОБА_9 .

Однак, суд не може погодитись із таким обвинуваченням з наступних підстав.

Так, виходячи із змісту диспозиції ч.3 ст. 135 КК України для наявності складу злочину необхідний причинний зв`язок між діями винної особи і наслідками.

В судовому засіданні встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_6 наступила одразу після травмування транспортним засобом і внаслідок закритої черепно-мозгової травми з переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та тканину головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, що підтверджується висновком СМЕ № 50 від 09 травня 2018 року (а.с.36-45).

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що відсутній причинний зв`язок між діями винної особи щодо залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження і смертю потерпілого.

За таких обставин, суд дійшов висновку перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 з ч.3 ст. 135 КК України на ч.1 ст. 135 КК України.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останнього можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як низький.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який по місцю проживання та роботи характеризується позитивно (Т2 а. с. 144), раніше не судимий (Т2 а.с. 136), щиро розкаявся, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_15 (а. с. 64), малолітнього сина ОСОБА_16 (а. с. 63), який є інвалідом (а. с. 62), повністю відшкодував матеріальні завдані збитки та всі обставини кримінального провадження, тому вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей за інкриміновані йому злочини з урахуванням ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити йому остаточне покарання до відбування у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, що на думку суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, по даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , про відшкодування моральної шкоди в розмірі 150 000 грн., який обвинувачений визнав та не заперечив проти його задоволення.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті, яка передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З врахуванням обставин, викладених потерпілим ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 150 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 згідно до ст.ст. 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373,374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, призначивши покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки та за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити попередню - грошову заставу 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) грн.. Після вступу вироку в законну силу, заставу повернути заставодавцю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати, з моменту його затримання.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 1921 (однієї тисячі дев`ятсот двадцять одної) гривні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових авто-технічних експертиз від №9779 від 21.05.2018 року та №9800 від 31.05.2018 року у розмірі 5005 (п`ять тисяч п`ять) гривень.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду від 10.05.2018 року про накладення арешту на майно скасувати.

Речові докази: кросівок, декоративний пластик, бокове дзеркало, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області - знищити;

автомобіль марки «HYUNDAI SATELLITE», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходиться на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, повернути ОСОБА_17 , як власнику.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1