ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/13999/18 (пр. № 1-кп/201/724/2020), відомості про яке 14 грудня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003126, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алатирь Чувашської АРСР РФ, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 11 грудня 2018 року приблизно о 19.00 годині перебував за місцем свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , де він мешкає разом з ОСОБА_5 , яка залишила свою сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень на тумбочці у спальній кімнаті вищевказаної квартири. Обвинувачений ОСОБА_4 , побачивши сумку ОСОБА_5 , та, розуміючи, що в ній є грошові кошти, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), визначив їх як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для самої потерпілої, яка в цей час перебувала на кухні, відкрив сумку останньої, взяв з неї грошові кошти в сумі 600 гривень і заховав їх у кишеню, після чого, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 600 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченої у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, повністю відшкодував завдану шкоду, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність всіх наведених даних, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України або пов`язаного з його реальним відбуванням, в той же час, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, розумності й достатності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1