МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1011/20

"06" травня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Плахтянка Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має неповну вищу освіту, судимого 28.07.2017 року Святошинським районним судом міста Києва за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850.00 гривень; 18.03.2019 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі; який зареєстрований та проживав зa адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

в кінці березня 2017 року, більш точного часу встановити не сталося можливим, в денний час доби, обвинувачений ОСОБА_4 перебував на вулиці Озерна на території садового товариства «Прибор» в селі Фасова Макарівського району Київської області, де на одному із подвір`їв помітив автомобіль марки «ЗАЗ-968МБ», білого кольору, яким вирішив заволодіти шляхом його протиправного вилучення для подальшого його продажу в якості металобрухту та задоволення своїх матеріальних потреб, оскільки офіційно ніде не працював та мав фінансові труднощі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, прагнучі залучити до незаконного вилучення зазначеного автомобіля когось із своїх знайомих для допомоги, 31.03.2017 року близько 00.30 годин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , в ході усної розмови запропонував своєму знайомому, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, вчинити заплановане ним незаконне заволодіння автомобіля марки «ЗАЗ-968МБ», на що останній погодився, переслідуючи мету отримання грошових коштів від викрадення вказаного автомобіля та його подальшого збуту в якості металобрухту.
Узгодивши свої дії, 31.03.2017 року близько 03.00 години обвинувачений ОСОБА_4 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, на автомобілі марки «ВАЗ-21114» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням останнього, приїхали на вулицю Озерна на територію СТ «Прибор» в селі Фасова Макарівського району Київської області, та перебуваючи на вказаній вулиці, шляхом відчинення вхідних воріт зайшли на подвір`я дачного домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вказаному подвір`ї, обвинувачений ОСОБА_4 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, почали вчиняти дії щодо протиправного вилучення вищевказаного транспортного засобу, а саме, маючи прямий умисел на протиправне вилучення транспортного засобу, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету подальшого його продажу, скориставшись відсутністю інших осіб, діючи всупереч волі власника транспортного засобу, обвинувачений ОСОБА_4 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, підійшли до автомобіля марки «ЗАЗ-968МБ», 1982 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_5 , та який зберігався у дворі вказаного домоволодіння, після чого обвинувачений ОСОБА_4 спільно з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, викотили автомобіль з подвір`я на вулицю Озерна та за допомогою металевого тросу, який привезли із собою, під`єднали його до автомобіля марки «ВАЗ-21114» державний номерний знак НОМЕР_3 , фактично взявши автомобіль марки «ЗАЗ-968МБ» на буксир. Після цього ОСОБА_4 сів за кермо протиправно вилученого автомобіля та шляхом буксирування його автомобілем марки «ВАЗ-21114», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, поїхали по автодорозі, скерувавши його в напрямку смт Макарів, Київської області, тим самим за попередньою змовою між собою незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом, при цьому ОСОБА_4 повторно.
Після цього ОСОБА_4 діючи спільно з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, за допомогою автомобіля марки «ВАЗ-21114», державний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом буксирування, відвезли протиправно вилучений автомобіль марки «ЗАЗ-968МБ», державний номерний знак НОМЕР_2 , до території ТОВ «Синько», що розташоване по вулиці В.Стуса, 37, в смт Макарів Макарівського району Київської області, де продали його за 2200.00 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого злочину, пояснивши, що дійсно запропонував ОСОБА_6 заволодіти автомобілем потерпілого ОСОБА_5 , щоб в подальшому автомобіль здати в металобрухт. ОСОБА_6 погодився. В подальшому вдвох з двору потерпілого викотили належний останньому автомобіль, який приєднали до автомобіля ВАЗ-21114, яким керував ОСОБА_6 . Автомобіль потерпілого відбуксували до смт Макарів, де здали в металобрухт.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість в скоєнні злочину підтверджується доказами, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, і відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджуються.

Суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочину повністю доведеною, а його дії такими, що підлягають кваліфікації за ч.2 ст.289 КК України, оскільки достовірно встановлено, що він дійсно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працював, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Згідно вироку Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2019 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та засуджений до двох років позбавлення волі, одночасно визнано, що відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України в строк покарання повністю зарахувати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 28.07.2017 року у виді штрафу в сумі 850.00 гривень, який виконувати самостійно.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України обвинуваченому слід визначити остаточне покарання з врахуванням вироку Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2019 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення можливо в умовах ізоляції від суспільства, оскільки ним вчинений злочин, кримінальна відповідальність, за яке передбачена у вигляді позбавлення волі.

Процесуальні витрати за проведену трасологічну експертизу в сумі 1540.70 гривень слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 в рівній долі як і на особу, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись вимогами ст.368, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання п`ять років позбавлення волі без конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_4 визначити остаточне покарання з врахуванням в строк покарання частково відбутого покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2019 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити остаточне покарання - п`ять років позбавлення волі без конфіскацією всього майна, яке є його власністю, покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 28.07.2017 року у виді штрафу в сумі 850.00 гривень, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 06.05.2020 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь Київського НДЕКЦ процесуальні витрати в сумі 770.35 гривень.

Речовий доказ: автомобіль «ЗАЗ-968МБ білого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у останнього.

Засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід залишити тримання в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя