Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

Справа № 511/1871/19

Номер провадження: 1-кп/511/45/20

"16" червня 2020 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 .
розглянувши у підготовчому судовому відкритому засіданні в місті Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Дачне Біляївського району Одеської області , гр.України , зареєстрований в АДРЕСА_1 . фактично проживає в АДРЕСА_2 , працює інженерером . раніше не судимий ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця с.Поташенково Роздільнянського району Одеської області , гр.України , зареєстрований в АДРЕСА_3 , освіта вища , військовозобов.язаний, . фактично проживає в АДРЕСА_2 , працює , раніше несудимий ,
по крим. провадженню № 0000230 внесеному в ЄРДР від 19.03. 2019 року за ч.1 ст.28, ч.2 ст.345, ч.1 ст. 28 , ч.2. ст.342 КК України
В С Т А Н О В И В:
До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно : ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по крим. провадженню № 0000230 внесеному в ЄРДР від 19.03. 2019 року за ч.1 ст.28, ч.2 ст.345, ч.1 ст. 28 , ч.2. ст.342 КК України
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.10.2019 року призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний Акт до розгляду по суті., мотивуючи тим. що обвинувальний акт відповідає всім вимогам КПК України.
Обвинувачені та їх захисники просили повернути обвинувальний акт прокурору для доопрацювання , мотивуючи свої заперечення тим , що обвинувальний акт та формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам .
Потерпілі надали заяви про розгляд провадження у підготовчому судовому засіданні за їх відсутності та просили призначити обвинувальний акт разом з цивільним позовом до розгляду по суті.
Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки даний обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України з огляду на наступне.
Так, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд повинен вирішити питання про відповідність обвинувального акту вимогам цього Кодексу та у разі невідповідності його вимогам, повернути такий обвинувальний акт прокурору.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частиною 4 ст.110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Процесуальне значення обвинувального акта полягає в тому що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб) якій висунуто обвинувачення (ч.1 ст.337 КПК).
За змістом пункту 5 частини другої статті 291 КПК обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Отже, закріплення в Кримінально процесуальному кодексі України (далі КПК) вимог до обвинувального акту є однією із форм реалізації на національному рівні положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка гарантує право на справедливий суд, закріплюючи принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство.
Європейський Суд з прав людини (далі - Суд) зазначив, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому зв`язку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень.
Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємопов`язані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення Суду у справі «Жупнік проти України»).
Крім того, Суд у справі Камасінскі проти Австрії та у справі Абрамян проти Росії (рішення від 09 жовтня 2008 р.) зазначив, що у тексті підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд зазначив, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі Матточіа проти Італії, № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, № 42780/98, п. 34).
Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України у своїх рішеннях послідовно зазначає, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист (справа № 5-328кс16, пункт 7) та підтверджує правову позицію, що правильне застосування норми закону передбачає встановлення і юридичне закріплення точної відповідності між ознаками вчиненого діяння і ознаками складу злочину, передбаченого кримінально - правовою нормою (справа № 5-34кс13, № 5-27кс 14).
Недотримання вказаних вимог при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження: засаду законності, яка полягає в неухильному дотриманні вимог міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України (пункт 1 статті 9 КПК), засаду забезпечення права обвинуваченого на захист (стаття 20 КПК), а також унеможливлює виконання судом вимог статті 348 КПК щодо роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
З матеріалів кримінального провадження , які були предметом дослідження в Роздільнянському районному суді Одеської області вбачається, що слідчим при складанні , а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не були дотримані вищевказані вимоги Кримінального процесуального Закону та Конвенції, а сам обвинувальний акт дійсно не відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті міститься виклад встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання змісту повідомленої підозри, а формулювання обвинувачення фактично відсутнє, що є перешкодою для призначення судового розгляду кримінального провадження по суті.
Крім цього, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими не відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У викладі фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено, що 19.03.2019 року потерпілі по справі , а фактично ст. слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_8 та ст.опер уповноваженний Департаменту захисту економіки НП України ОСОБА_9 на виконання Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва № 757/10097/19 к від 14.03.2019 року прибули в с.Поташенкове Роздільнянського району Одеської області для проведення обшуку. Пред`явили службові посвідчення і Ухвалу слідчого судді.
Із матеріалів Реєстру досудових розслідувань вказаного провадження встановлено відсутність Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва № 757/10097/19 к від 14.03.2019 року в Реєстрі на яке досудове слідство посилається. Тобто відсутній процесуальний документ , який надавав виключні , суд зазначає виключні відповідні повноваження певним посадовим особам в тому числі і ст. слідчому ОСОБА_8 для проведення слідчих дій. Таким чином могли бути підтвержені повноваження посадових осіб. З обвинувального Акту неможливо встановити , що робили в с.Поташенково ст. слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ( на підставі якого процесуального документа ) та ст. опер уповноваженний Департаменту захисту економіки НП України ОСОБА_9 по тексту який викладений в обвинувальному Акті.
Ст. оперуповноважений ОСОБА_9 не є слідчим , а відповідно до вимог КПК України ст.236 тільки слідчий або прокурор має право провести обшук житла. Всі інші особи набувають свої повноваження відповідно до вимог ч.1 ст.236 КПК України. Доказів надання таких повноважнень слідчим ОСОБА_8 іншим особам в обвинувальному акті не відображено і в реєстр не долучено. Виникає законне , підкреслює суд законне питання щодо участі опер. уповноваженого ОСОБА_9 як посадової особи при проведенні процесуальної дії. Суд не встановлює в судовому засіданні винність чи не винність обвинувачених . але відповідно до реєстру зобов.язаний встановити на підставі відомостей в реєстрі хронологію обставин і відповідність формулювання обвинувачення тим обставинам. Суд приходить до висновку про те, що фактичні обставини на відповідають формулюванню обвинувачення. Крім цього в тексті обвинувального акту відсутнє посилання на предмет того , що ст. слідчий ОСОБА_8 входив до групи слідчих по кримінальному провадженню в рамках якого проводився обшук. ( посилання на Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва відсутнє.) відсутнє посилання на процесуальний документ надання повноважень слідчим суддею ст. оперуповноваженому ОСОБА_9 в проведенні обшуку.
В обвинувальному акті є посилання на те, що ст. слідчий та оперуповноважений прибули до домоволодіння ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_2 , але інформації щодо власника , або користувача , або орендаря не вказано. ОСОБА_7 не є власником вказаного домоволодіння.
Положеннями ч. 1 ст. 109 та п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України регламентовано, що до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 109 КПК України повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Зазначений перелік відомостей є вичерпним, та розширеному, або вільному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер.
Статтею 409 КПК України передбачені підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, а саме: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В ст. 412 КПК України істотними порушеннями закону визнаються такі порушення діючого КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
При розгляді суд першої інстанції вжив всіх необхідних заходів з метою недопущення порушень вимог КПК України під час судового провадження, повно всебічно та об`єктивно дослідити обставини кримінального правопорушення, розглянути кримінальне провадження у чіткій відповідності до вимог кримінального процесуального закону та постановити законне, обґрунтоване та мотивоване рішення.
Висновок про порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства є обов`язковим для виконання , ігнорування яким буде перешкодою повному, всебічному і об`єктивному судовому розгляду кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення та можливості обвинуваченого підготуватись до захисту від такого обвинувачення.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, вказані недоліки є істотними, які в подальшому можуть вплинути на прийняття судом рішення, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню прокурору з зобов`язанням його усунути виявлені недоліки.
Керуючись п.5. ч. 1. ст.291, п.3 ч.3 ст.314 , КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Дачне Біляївського району Одеської області , гр.України , зареєстрований в АДРЕСА_1 . фактично проживає в АДРЕСА_2 , працює інженером . раніше не судимий ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця с.Поташенково Роздільнянського району Одеської області , гр.України , зареєстрований в АДРЕСА_3 , освіта вища , військовозобов.язаний, фактично проживає в АДРЕСА_2 , працює , раніше несудимий , по крим. провадженню № 0000230 внесеному в ЄРДР від 19.03. 2019 року за ч.1 ст.28, ч.2 ст.345, ч.1 ст. 28 , ч.2. ст.342 КК України в Офіс Генерального Прокурора України в зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7- днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1