ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/128/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1 ,
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретарів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
адвокатів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
підозрюваного - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами
-прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_11
-адвоката ОСОБА_12 , як захисника підозрюваного ОСОБА_10
на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000138 від 06.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000138 від 06.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати підозрюваному в період доби з 21-00 до 06-00 години житло, без дозволу слідчого, прокурора, суду, в межах строку досудового розслідування, на строк 1 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів, тобто з 14 грудня 2019 року по 28 січня 2020 року включно та покладено на обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_11 та захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 , посилався на практику ЄСПЛ та лист ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року. Просив ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2019 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в сумі збитків, а саме 1 361 959 грн. 60 коп. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт. Не врахував суд той факт, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, а тому суд повинен своїм рішення забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Вважає, що той факт, що до ОСОБА_10 за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України може бути застосоване покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому ця обставина сама по собі є одним із ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_10 у майбутньому. У зв`язку з чим він може незаконно впливати на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх особисті дані. Відповідно до займаної посади підозрюваного існують підстави вважати, що ОСОБА_10 може вчинити нові корупційні злочини. Тому наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з визначенням застави у сумі 1 361 959, 60 грн., неможливо.

Адвокат ОСОБА_12 в своїй апеляційній скарзі посилається на практику ЄСПЛ, неповноту, однобічність з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилався на відсутність обгрунтованої підозри, недоведеність зазначених в клопотанні ризиків та недотримання слідчим суддею покладеного на нього обов`язку перевірки обґрунтованості підозри, що вплинуло на правильність прийняття рішення. Зазначив, що ОСОБА_10 є висококваліфікованим спеціалістом, знавцем земельного законодавства з 40-річним стажем роботи, пов`язаним із землевпорядною службою в Харківській області, з яких понад 26 років працює в Головному управління Держгеокадастру у Харківській області. За час трудової діяльності ОСОБА_10 зарекомендував себе як досвідчений кваліфікований керівник, який працює з дотриманням чинного законодавства. Має безліч подяк, грамот та сертифікатів, що вказує на його рівень знань, умінь та досвіту. Користується безсумнівним авторитетом серед своїх колег, що підтверджується зібраними поясненнями працівників Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.
Вважає, що ризики, заявлені в клопотанні відсутні, доказу про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не надано. Навпаки, надані докази свідчать про відсутність ризику, оскільки ОСОБА_10 завжди з`являвся за викликом слідчого для отримання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 12.12.2019 і в подальшому на кожне засідання з його розгляду. У нього наявні постійне місце проживання та роботи, які є незмінними протягом тривалого часу. Він має родину дружину та дочку, які потребують його підтримки і утримання. Стан здоров`я підозрюваного є незадовільним та потребує періодичних обстежень, оглядів лікарів. Вказані обставини стверджують про відсутність вказаного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний ОСОБА_10 безпідставно.
Також адвокат посилається на порушення правил підсудності, оскільки кримінальне провадження є підслідним органу досудового розслідування Національному антикорупційному бюро України, то судовий розгляд клопотання про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу повинен здійснюватися Вищим антикорупційним судом, до предметної підсудності якого належить розгляд відповідних справ.
У доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_12 посилався на неможливість участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчого, а також неможливість слідчим надавати будь-які пояснення, зауваження, клопотання та долучати будь-які документи. Вважає, що слідчим суддею не повинно бути долучатись копії витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000138 від 06.05.2019 року, надано вільним слухачем, особа якого не встановлювалась і це відбулося в поза процесуальний спосіб, що є істотним порушенням вимог КПК України і підставою для скасування судового рішення.
Адвокатом ОСОБА_8 було подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 , в якому він посилався на відсутність у прокурора компетенції на звернення до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою в межах даного кримінального провадження і вважав, що правом на оскарження ухвал слідчих суддів наділені виключно прокурори спеціалізованої антикорупційної прокуратури України. Також вважав необгрунтованими доводи прокурора стосовно застосування до ОСОБА_10 більш суворого запобіжного заходу не підтвердження їх відповідними доказами і просив відмовити у задоволенні клопотання слідчому.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його адвокатів, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки підозра підтверджена: довідкою спеціаліста ОСОБА_14 від 07.10.2019; висновком Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса судової оціночно - земельної експертизи № 26197/ 12731-12745 від 25.05.2018; листом Відділу Держземагенства у Печенізькому районі Харківської області Головного управління Держземагенства у Харківської області від 03.07.2015 року за № 27-20.27-04-1510/2-15; листом Державного підприємства «Харківський науково дослідний та проектний інститут землеустрію» від 02.10.2019 року за № 70/01-617; листом Державного підприємства «Харківський науково - дослідний та проектний інститут землеустрію» від 07.10.2019 року за №70/01-627; листом Національного наукового центру «Інститут грунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» від 03.10.2019 року № 01-08/745; звітом про грошову оцінку земельних часток (паїв) власників сертифікатів колишнього КСП «Печенізьке» Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області від 2003 року, виконаним Харківським регіональним центром державного земельного кадастру Центру державного земельного кадастру Державного комітету України по земельних ресурсах; наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про передачу земельної ділянки у власність» від 04.05.2016 року № 3604-СГ; наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про передачу земельної ділянки у власність» від 04.05.2016 року № 3617-СГ; наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про передачу земельної ділянки у власність» від 04.05.2016 року № 3618-СГ; наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про передачу земельної ділянки у власність» від 04.05.2016 року № 3622-СГ; заявою ОСОБА_15 від 08.04.2016; заявою ОСОБА_16 від 08.04.2016; заявою ОСОБА_17 від 12.04.2016; заявою ОСОБА_18 від 08.04.2016; договором оренди землі від 04.03.2015, укладеного з ОСОБА_17 ; наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 18.08.2015 № 51-к; наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 23.09.2015 № 1214-то; наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 23.09.2015 № 71-к; наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 30.05.2016 № 89-к; розподілом обов`язків між начальником, першим заступником та заступником начальника ГУ Держгеокадастру, затвердженим наказом ГУ Держземагентва у Харківській області від 10.04.2013 № 28; положенням про ГУ Держгеокадастру у Харківській області, затвердженим наказом Держгеокадастру України від 03.03.2015 № 21; положенням про відділ правової роботи Юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Харківській області, затвердженим наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 09.02.2016 № 16; положенням про Юридичне управління ГУ Держгеокадастру у Харківській області, затвердженим наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 09.02.2016 № 16; наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 09.02.2016 № 16. Також слідчий суддя вважав, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не встановленими ризики незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки дані ризики стороною обвинувачення не доведено.
Враховуючи, що стороною обвинувачення не доведені обставини, які дають підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачений ч. 1 ст.177 КК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику, з урахуванням даних про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його позитивні характеристики, а також належне виконання ним покладених на нього обов`язків, прийшов до висновку про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді домашнього арешту у нічний час, з покладанням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків .
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та необхідності застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, який буде достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, погоджується і апеляційний суд.
За викладених обставин у їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21-00 до 06-00 години, з забороною залишати підозрюваному житло за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину не свідчать про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи. Посилання в апеляційній скарзі на можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх особисті дані не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги. Провадження розслідується вже тривалий час і з даного часу у слідства було достатньо часу для допиту будь-якої особи, в якості свідка, що і було ними зроблено. Тому вплинути на їх показання підозрюваний не може. Посилання на підстави вважати, що ОСОБА_10 може вчинити інші корупційні злочини, враховуючи його посаду також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора. Будь-яких відомостей про можливість вчинення підозрюваним вказаних дій, ні слідчим, ні прокурором не надано.
Також судова колегія враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до слідчого судді, суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.

Посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_12 на недостатність перевірки слідчим суддею обставин, що підтверджують обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри, належними доказами не підтверджена, а недоведеність слідчим ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, спростовується матеріалами справи. Наявність постійного місця проживання та роботи, родини і посилання на незадовільний стан здоров`я підозрюваного і на його позитивну характеристику не спростовують та не мінімізують наявного ризику, запобігти якому в даному випадку може лише застосування обраного слідчим суддею запобіжного заходу. В ході розгляду справи не встановлено об`єктивних даних стосовно того, що прийом препаратів при лікуванні в амбулаторних умовах життєво необхідний для підтримання нормальної життєдіяльності підозрюваного.
Посилання на рішення ЄСПЛ заслуговують на увагу, проте ці посилання у апеляційній скарзі не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій обґрунтовано вказано про сталу практику ЄСПЛ. Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.

Посилання в апеляційній скарзі на незаконність визначення територіальної підслідності у кримінальному провадженні при зверненні з клопотанням про обрання запобіжного заходу не є підставою для відмови у його розгляді. Якщо у кримінальному провадженні виникає спір про підслідність, він вирішується відповідно до частини п`ятої ст. 218 КПК України керівником органу прокуратури вищого рівня.

Посилання адвоката ОСОБА_8 в запереченнях до апеляційної скарги прокурора на відсутність повноважень у слідчого на подання будь-яких документів спростовуються витягом ЄРДР і не свідчать про необґрунтованість судового рішення. Участь слідчого у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу чинним КПК України не заборонена. Відповідно до ст. 193 КПК України, слідчий суддя за клопотанням сторін або за власною ініціативою має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг не вбачається.
Керуючись ст. ст. 181, 376, 404, 407,419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И ЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_11 і адвоката ОСОБА_12 , як захисника підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді