Справа № 199/1496/20
ВИРОК
іменем України

2020 року березня місяця 26 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000437 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2018, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у 1977 році листопаді місяці 04 дня у місті Дніпрі, громадянина України, українця, освіта середня технічна, одруженого, який працює машиністом екструдера в ТОВ «Пласт Групп Плюс», зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 08.09.2011 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. Звільнення: умовно-достроково 24.11.2017 на підставі ухвали Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 06.10.2017, невідбутий строк покарання 1 рік 10 місяців;
- 08.11.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією усього особисто належного майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.09.2011 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років один місяць з конфіскацією усього особисто належного майна.
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, та особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК України, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.
Так, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи біля будинку №14 по вулиці Калиновій в місті Дніпрі, на землі виявив прозорий пакет в середині якого знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, у невстановленій кількості, але не менше 53,978г, та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, у невстановленій кількості, але не менше 1,214г. Підібравши вказаний пакет із речовиною рослинного походження? зеленого кольору, ОСОБА_3 визначив зазначену речовину для себе, як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Після чого, у ОСОБА_3 будучи особою, яка раніше скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК України, раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 привласнив знайдений пакет з вказаною речовиною та поклав його до своєї сумки, який в подальшому переніс до місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де на балконі продовжив зберігати вказаний наркотичний засіб. Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та почав зберігати наркотичний засіб без мети збуту, вчинене повторно.

10.10.2019 у період часу з 19 години 06 хвилин до 21 годин 51 хвилин, співробітниками АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2019, за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 було проведено обшук, в ході якого на балконі було виявлено та вилучено прозорий пакет з речовиною рослинного походження та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та продовжував зберігати за місцем свого мешкання, без мети збуту, вчинено повторно.

Речовини масами 60,8209г., 1,334г. виявлені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 53,978г, 1,214г. відповідно. Загальна маса особливо небезпечної наркотичної речовини в перерахунку на суху речовину складає 55,192г.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинені повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК України, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. Як пояснив ОСОБА_3 , суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 , пояснив, що він дійсно, перебуваючи біля будинку №14 по вулиці Калиновій в місті Дніпро, на землі знайшов прозорий пакет в середині якого знаходилась рослинна речовина зеленого кольору, та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. Підібравши вказаний пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, він привласнив знайдений пакет та поклав його до своєї сумки, який переніс до місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де на балконі продовжив зберігати вказаний наркотичний засіб. 10.10.2019 співробітниками поліції було проведено обшук, в ході якого на балконі було виявлено та вилучено прозорий пакети з речовиною рослинного походження та паперовий згорток з речовиною рослинного походження.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, відповідно до протоколу обшуку 10.10.2019 у період часу з 19 години 06 хвилин до 21 годин 51 хвилин, співробітниками АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 09.10.2019, за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 було проведено обшук, в ході якого на балконі було виявлено та вилучено прозорий пакет з речовиною рослинного походження та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та продовжував зберігати за місцем свого мешкання, без мети збуту, вчинено повторно.

За результатами Висновку експертизи № 1/8.6/5091 від 15.01.2020 року, надані на експертизу 16.12.2019 речовини масами 60,8209г., 1,334г. виявлені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 53,978г, 1,214г. відповідно. Загальна маса особливо небезпечної наркотичної речовини в перерахунку на суху речовину складає 55,192г.

Відповідно до постанови слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.02.2020 речовими доказами визнано вилучені у ОСОБА_3 наркотичні засоби, речовини, чотири порожні пакети, електронні ваги.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинені повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК України.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки вій визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочинів, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисні злочини, передбачені ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 115 КК України.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно працевлаштований, за місцем проживання скарг не надходило, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово, не має на утриманні неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України, обвинуваченого, який просив суворо не карати, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

Призначення ж покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків за ст. 76 КК України не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2019 за ч.2 ст. 307 КК України, яким враховано невідбуте обвинуваченим покарання за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.09.2011 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк шість років один місяць з конфіскацією усього особисто належного йому майна.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту взяття його під варту 26.02.2020 на виконання вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2019, зарахувавши в строк відбування покарання перебування його під вартою з 31.07.2019 по 14.08.2019 включно на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 02.08.2019.

Речові докази наркотичні засоби, речовини, чотири порожні пакети, електронні ваги, що були вилучені у ОСОБА_3 (під №835 передано до камери схову СВ АНД ВП ДВП ГУНП) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової хімічної експертизи в сумі 1570.10 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 -Почтовик

26.03.2020