ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9250/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/192/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001109 від 04 травня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 . В інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, уродження м. Тернополя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 25.07.2020 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень (сорок дві тисячі сорок) гривень .

У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними особами, свідками, потерпілими.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001109 від 04 травня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 08:00 год. 04.05.2020 у ОСОБА_7 , який перебував на сходовій клітці між другим та третім поверхами будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований таємне викрадення чужого майна

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , близько 08:00 год. 04.05.2020, перебуваючи на сходовій клітці між другим та третім поверхами будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу викрав велосипед торгівельної марки «Тор rider» чорно - синього кольору вартістю 4200 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4200 грн.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що близько 08:00 год. 01.06.2020року у ОСОБА_7 , який перебував на сходовій клітці між першим та другим поверхами третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , близько 08:00 год. 01.06.2020, перебуваючи на сходовій клітці між першим та другим поверхами третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу викрав велосипед торгівельної марки «Frejus» номер рами НОМЕР_1 » біло - рожевого кольору вартістю 1500 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_7 , із місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що близько 16:00 год. 31.05.2020 року у ОСОБА_7 , який перебував на шостому поверсі, другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел, спрямований таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , близько 16:00 год. 31.05.2020року, перебуваючи на шостому поверсі, другого під`їзду, будинку АДРЕСА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, шляхом віджиму металопластикових дверей у приміщенні для сушки одягу загального користування проник в приміщення, звідки повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, викрав велосипед торгівельної марки «Cyclone LLX 650b» білого кольору вартістю 10000 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_7 , із місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 10000 грн.

Крім цього досудовим розслідуванням встановлено, що близько 17:50 год. 18.05.2020року у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину ТМ «Рукавичка», що по вул. Миру, 7 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , близько 17:50 год. 18.05.2020року, перебуваючи в приміщенні магазину ТМ «Рукавичка», що по вул. Миру, 7 в м. Тернополі взяв із торгових стелажів вказаного магазину та надалі помістив у кошик для продуктів, одну пляшку віскі торгової марки «RedLabel» ємністю 0,7 літра, вартістю 502, 08 грн., печінку тріски торгової марки «Екватор», 190 г. у кількості 2 піт. на загальну вартість 47,08 грн., вафлі «Артек» какао-молоко торгової марки «Світоч» у кількості 1 шт., вартістю 04,92 грн., фісташки смажені торгової марки «Green Hills», у кількості 1 шт. вартістю 55,83 грн., м`ясо курки у власному соку, 325 г., торгової марки «Традиція», вартість 162,92 грн., ковбасу «Фінська В /К В /ГAT БІЛКОЗ В/У 1 кг 0.66 кг зв_ БЕЛОРУ», вартістю 162,92, морозиво «Ескімо» льон-клен, 80 г. торговельної марки «Рудь» у кількості 1 шт., вартістю 13,70 грн. Після чого, кошик із вищевказаними продуктами ОСОБА_7 залишив біля загальних кошиків магазину, які знаходяться біля входу та надалі обійшовши повз каси магазину, підійшов до кошика із продуктами та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, помістив усі вищевказані продукти в пакет та не розрахувавшись за товар, покинув приміщення магазину.

Проте, вчинивши всі необхідні дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив із причин, які не залежали від його волі, оскільки одразу після виходу з магазину на вулицю був виявлений працівником магазину.

04.06.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 . В інтересах підозрюваного ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

На думку захисника обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим.

Зазначає, що ризики, які наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді є абстрактними, загальними та не підтверджені доказами.

На думку захисника суд не врахував наявність у підозрюваного постійного місця проживання, а саме АДРЕСА_1 , міцні соціальні зв`язки, відсутність мети ухилятися від органів досудового розслідування, сприяння встановленні об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, постійного з`явлення на вимогу суду чи слідства.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_7 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, одне з яких є тяжким, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 .

При обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження; може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного .

Слідчим суддею належним чином мотивовано наявність вказаних ризиків в контексті необхідності застосування найбільш суворого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 .

Окрім того, апеляційний суд враховує, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тому, мотиви наведені в ухвалі слідчого судді щодо тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, як одну з підстав обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

За наведених обставин, доводи сторони захисту про недоведеність ризиків, визначених ст.177 КПК України та відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як прокурором, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, який обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою .

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України.

При цьому, слідчим суддею також застосовано положення ч.3 ст.183 КПК України та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а також вимоги ч.5 ст.194 КПК України щодо визначення обов`язків, які будуть покладені на ОСОБА_7 у разі внесення застави.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 . В інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.