У Х В А Л А
Справа № 185/2664/20

Провадження № 1-кс/185/611/20

21 квітня 2020 року м. Павлоград

Слідчий судя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді, слідчий порушує питання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000661 від 19 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Так, в провадженні СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000661 від 19 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

19 квітня 2019 близько о 14:15 год. до ч/ч Павлоградського ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ножовим пораненням в області шиї.

Під час проведення огляду місця події від 19 квітня 2020 року проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- 1 ніж з чорною рукояткою зі слідами РБК;

- 2 ножі ( 1 з приміщення ванної кімнати, 1 з приміщеня кухні );

- 7 слідів пальців рук ( 1 з поверхні вхідних дверей, 2,3 з вхідних дверей в туалет, 4,5 - з поверхні рукоятки ножа (зі слідами РБК), 6 з поверхні пляшки об`ємом 0,5 л., 7 з чашки);

- 2 скляні прозорі чарки;

- фрагменти дорожки з РБК;

- змиви з рук трупу ОСОБА_5 ;

- зрізи країв нігтьових пластин трупу ОСОБА_5 ;

- мікрочастки з рук трупу ОСОБА_5

- мобільний телефон марки «Нокіа» кнопковий.

Постановою слідчого від 19 квітня 2020 року виявлені та вилучені речі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000661 від 19 квітня 2020 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Положення абзацу першого частини третьої ст.170 КПК України, які в контексті співвідношення з положеннями ст.98 КПК України, як критеріями для визначення речей чи документів речовими доказами, встановлює, що окрім віднесення певного предмету до речового доказу, він обов`язково має відповідати критеріям, визначеним в ч.3 ст.170 КПК України, тобто має бути предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідати вимогам ст.190 ЦК України та бути охопленими концепцією майна1 в розумінні ст. 1 Протоколу 1 до ЄСПЛ. Речі в правовому розумінні відрізняються від інших об`єктів матеріального світу здатністю задовольняти потреби людини, бути об`єктом цивільно-правового обігу, мати споживчі якості. Не можуть бути визнані речами предмети матеріального світу, які не наділені корисними властивостями. Сліди злочину, як матеріальні об`єкти, є речовими доказами, але вони не мають споживчої цінності й у зв`язку із цим не можуть бути визначені як речі. Отже, визнання компетентною особою того чи іншого предмета речовим доказом не визначає його як річ, а лише вказує на його речове походження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України.
Приписами ч. 1 ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженогорозслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Тому слідчий судя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушеня, та відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, необхідно накласти арешт.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На час розгляду клопотання слідчим доведено підстави щодо заборони користування цим майном з огляду на коло осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.290 КК України.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 167 КПК про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання, погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000661 від 19 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт із застосуванням заборони розпорядження та використовувати

- 1 ніж з чорною рукояткою зі слідами РБК;

- 2 ножі ( 1 з приміщення ванної кімнати, 1 з приміщення кухні );

- 2 скляні прозорі чарки;

- мобільний телефон марки «Нокіа» кнопковий, виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

- кофту жовтого кольору зі слідами РБК, штани чорного кольору, шкарпетки з РБК, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_6 в ході складання протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України.

В іншій частині клопотання відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1