Справа №195/255/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 08.01.2020 стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має 2 малолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 в період з 01.10.2016 по 31.05.2018 з метою отримання щомісячної соціальної допомоги одиноким матерям, усупереч ст. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року, перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Томаківської районної державної адміністрації, яке знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки (Леніна), 46, смт. Томаківка, Дніпропетровська область, маючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, діючи умисно, особисто заповнила декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, при цьому в другому розділі декларації про доходи та майновий стан осіб «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», не вказала відомості про доходи отримані від відчуження земельної ділянки та не вказала про факт проживання дитини за кордоном, внаслідок чого, ОСОБА_4 незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, отримала соціальну допомогу за період з 01.10.2016 по 31.05.2018 на підставі поданих нею заяв, на суму 38092 гривень 51 копійок, тим самим заволоділа коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму шляхом обману.
24.02.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні за № 0000005 від 08.01.2020 було укладено угоду про примирення, за ініціативою останньої.
Відповідно до умов зазначеної угоди сторони у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.190 КК України, зазначивши, що угода є добровільною. Також, сторони угоди узгодили міру призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України - у виді штрафу 680 грн.
При цьому, обвинувачена погодилася з узгодженою в угоді мірою призначеного їй покарання. Також сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні пояснила, що вона з представником потерпілого 24.02.2020 року дійшли угоди про примирення. При цьому зазначила, що під час укладення угоди вона діяла добровільно, їй відомі права, надані законом, а також наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною та зазначила, що згодна з визначеним видом покарання, який узгоджений в угоді. За таких обставин, обвинувачена, посилаючись на добровільність своїх дій, просить суд затвердити вказану угоду, матеріальну шкоду управлінню соціального захисту населення Томаківської райдержадміністрації Дніпропетровської області вона відшкодувала частково.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченою, укладеної 24.02.2020 року.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просить суд затвердити вказану угоду, при цьому зазначила, що наслідки укладення такої угоди їй роз`яснені та зрозумілі.
Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст дослідженої угоди про примирення, суд встановив наступне.
Зі змісту статті 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про затвердження угоди.
Відповідно до ч.3 ст.469 зазначеного Кодексу угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості. За таких обставин, у розумінні ч.3 ст.469 КПК України сторони мають право в рамках наданих їм процесуальних прав укласти угоду про примирення.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а саме в угоді про примирення зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Крім того, в угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена особистими підписами сторін.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 зазначеного Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження судом даної угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та на її затвердженні наполягає.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачена своїми умисними діями вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тому суд кваліфікує її дії за ч.1 ст. 190 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд доходе висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 370, 374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 08.01.2020 , угоду про примирення, укладену 24.02.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1

15.06.2020