Дата документу 05.06.2020 Справа № 554/3636/16-к
Провадження №1-кс/554/1692/2020
УХВАЛА
05 червня 2020 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Полтавської області щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування, в порядку ст.303 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку на ім`я прокурора Полтавської області була направлена скарга на недотримання розумних строків під час досудового розслідування даного кримінального провадження. 17.01.2020 року у відповідь на скаргу, заявником було отримано листа начальника відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 №15-1045-04 від 13.01.2020 року, яким заявника було повідомлено про те, що він не віднесений до переліку осіб, які відповідно до ч.1 ст.308 КПК України, мають право на оскарження недотримання розумних строків у кримінальному провадженні. Тобто фактично у задоволенні його скарги було відмовлено.
Заявник вважає, що лист від 13.01.2020 року має виключно інформаційний характер та у будь-якому разі не є процесуальним рішенням прокурора, яке приймається за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків слідчим.
У судове засідання заявник повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. Представник заявника - адвокат ОСОБА_5 подала письмову заяву про розгляд скарги у її та скаржника відсутність, з підтриманням вимог поданої скарги.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник та його адвокат до суду не з`явилися, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у відсутність адвоката, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника та його представника.
Прокурор до суду повторно не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.
Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.
В ході слідства 03.01.2020 року до прокуратури Полтавської обасті надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст.308 КПК України щодо недотримання слідчим розумних строків досудового розслідування.
Згідно листа-відповіді начальника відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 №15-1045-04 від 13.01.2020 року, надісланого ОСОБА_3 , зазначено, що заявник не віднесений до осіб, які мають відповідно до ст.308 КПК України право оскаржувати недотримання розумних строків слідчим прокурору (а.с.2 лист).
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме, в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ч.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.3 КПК України, керівник органу прокуратури Генеральний прокурор України, прокурор Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та Севастополя, міжрайонний прокурор, прокурор міста, району, прирівняні до них прокурори та їх заступники, які діють в межах своїх повноважень.
Згідно із частиною 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1)бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Як передбачено пунктом 9-1 частини 1статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (ст.17) прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.
Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.
Прокурором вищого рівня є:
1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
3) для керівника окружної прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
4) для керівника обласної прокуратури, його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Офісу Генерального прокурора - Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора - Генеральний прокурор.
Відповідно до ст.37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування, у разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Оскарження недотримання розумних строків передбачено ст.308 КПК України.
Згідно зазначеної норми закону, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Таким чином, рішення по скарзі на недотримання розумних строків слідчим, прокурором уповноважений приймати не прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, а прокурор вищого рівня керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.
З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинним кримінально-процесуальним законодавством у кримінальному провадженні надане право будь-якій особі, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, зокрема, до кола вказаних осіб відноситься і заявник, оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, а прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути відповідне клопотання (скаргу) заявника та за наслідками його розгляду чи задовольнити вказане клопотання (скаргу), надавши відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, чи винести вмотивовану постанову про відмову в задоволенні клопотання, яка може бути оскаржена слідчому судді відповідно до вимог п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Норма статті 28 КПК України визначає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя, а судового провадження суд.
Разом з тим, в порушення наведених положень КПК України прокурором вищого рівня вказана скарга не розглянута та не повідомлено ОСОБА_3 про результати розгляду.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Полтавської області щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування, в порядку ст.303 КПК України,- задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1