ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3548/19 Справа № 205/9507/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 08 листопада 2019 року про відмову в задоволенні подання адміністрації ДУ Дніпровська ВК № 89 про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 08 листопада 2019 року залишено без задоволення подання адміністрації ДУ Дніпровська ВК № 89 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .
В своєму рішенні суд першої інстанції встановив, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства. Також суд вважав неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким звільнити його умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.
В обґрунтування зазначив, що він працевлаштований на виробництві в установі. Режим утримання не порушує, має 4 заохочення. Вказує, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В роз`ясненнях наданих у п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За приписами ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляції, вважає, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
За наявними в матеріалах справи даними про особу засудженого ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 серпня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, яким його засуджено до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. В місцях позбавлення волі знаходиться з 24 жовтня 2016 року. Під час утримання у ДУВП № 4 у м. Дніпро режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався. З 21 листопада 2016 року відбуває покарання в ДУ Дніпровська ВК № 89. Раніше був неодноразово судимий за умисні тяжкі і середньої тяжкості злочини, при цьому три рази вже звільнявся умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку і відношення до суспільства не змінював, і маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисні злочини, за які на даний час і відбуває покарання.
Відмовляючи у задоволенні подання, суд врахував значний невідбутий засудженим строк покарання, а тому вважав неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.
Беручи до уваги ступінь, тяжкість вчинених засудженим кримінальних правопорушень, встановлених вище обставин, колегія суддів вважає, що поведінка ОСОБА_5 не свідчить про виправлення останнього, а доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого не є достатньою правовою підставою для його умовно-дострокового звільнення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на даний час засуджений ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
З огляду на викладене, колегія суддів, не вбачає достатньо переконливих підстав для звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, і вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 08 листопада 2019 року про відмову в задоволенні подання адміністрації ДУ Дніпровська ВК № 89 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4