№568/1015/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2020 року смт. Млинів, Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт та приєднані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000153, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року),

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , приблизно 04-05 травня 2020 року, перебуваючи на дорозі в лісовому масиві, що між селами Сестрятин та Полуничне Радивилівського району Рівненської області, на узбіччі, побачив металобрухт у вигляді деталей та кузова від згорілого автомобіля марки «ЗАЗ 110217» із номерним знаком НОМЕР_1 , яким в той момент вирішив протиправно заволодіти.

В подальшому, 13 травня 2019 року, в період часу з 15 по 17 годину, скориставшись допомогою свого знайомого ОСОБА_8 та трьох невстановлених досудовим слідством осіб, яким не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені власником майна та іншими сторонніми особами, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, таємно, умисно, викрав металобрухт у вигляді деталей та кузова від згорілого автомобіля марки «ЗАЗ 110217» із номерним знаком НОМЕР_1 вартістю 3074 грн., який знаходився на узбіччі вищевказаної дороги та належить ОСОБА_9 , 1954 року народження, жителю АДРЕСА_2 .

Завантаживши вищезазначений металобрухт в кузов автомобіля марки «Газель», із номерним знаком НОМЕР_2 , перевіз його в гараж за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 привласнив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 3074 гривень.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_10 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_10 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, від дачі показань відмовився, зіславшись на ст.42 КПК України, погодившись з обставинами вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), як умисні, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст.185 КК України (в редакції закону №1449-VІ від 04 червня 2009 року) передбачає міру покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни в ч.1 ст.185 КК України, зокрема, санкція ч. 1 ст.185 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) передбачає міру покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України (в редакції закону №4025-VІ від 15 листопада 2011 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 відносився до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч.2 ст. 12 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_7 відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, досудову доповідь інспектора Радивилівського районного сектору з питань пробації, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.185 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), виходячи з положень ст.5 КК України, відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 21 травня 2019 року речовим доказом визнано згорілий кузов від автомобіля марки «ЗАЗ 1102217», який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 .

(а.с. 38 к/п №0000153)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 29 травня 2019 року речовим доказом визнано оптичний носій DVD-R диск на якому збережено відеозапис ходу проведення відвантаження згорілого металобрухту у вигляді деталей та кузова від згорілого автомобіля марки «ЗАЗ 110217» із номерним знаком НОМЕР_1 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження.

(а.с. 59-60 к/п №0000153)
У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України с у д ,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), і призначити йому міру покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази по справі:
- згорілий кузов від автомобіля марки «ЗАЗ 1102217», який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 ;
- оптичний носій DVD-R диск на якому збережено відеозапис ходу проведення відвантаження згорілого металобрухту у вигляді деталей та кузова від згорілого автомобіля марки «ЗАЗ 110217» із номерним знаком НОМЕР_1 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1