Справа № 487/2935/20
Провадження № 1-кс/487/3571/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002030 від 26.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на мобільний телефон в корпусі білого кольору з позначкою «МІ», сім-картку мобільного оператора ТОВ «Водафон» № НОМЕР_1 , сім-картку мобільного оператора ТОВ «Водафон» № НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального експертного пакету №INZ1040472; кросівки «Asics», які поміщено до сейф-пакету №ЕХР 0414766 з визначенням місця їх зберігання кімнату зберігання речових доказів Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області; 1 купюру номіналом 200 грн., 2 купюри номіналом 100 грн., 1 купюру номіналом 50 грн., 1 купюру номіналом 20 грн., 4 купюри номіналом 10 грн., 2 купюри номіналом по 1 грн., 44 купюри номіналом 100 доларів США, на кожній з яких є напис «UA сувенір», які поміщено до спеціального експертного пакету №INZ 1040471 з визначенням місця їх зберігання матеріали кримінального провадження.
Клопотання обґрунтоване тим, що Заводським ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002030 від 26.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені в ході проведення досудового розслідування місце та час ОСОБА_5 помітив на сайті з продажу товарів OLX оголошення про продаж вживаного мотоциклу марки KAWASAKI моделі NINJA ZX-10R, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , та у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним транспортним засобом.
З метою реалізації злочинного умислу 26.05.2020 ОСОБА_5 з невстановленою в ході досудового розслідування особою приблизно о 19:00 год. зателефонували ОСОБА_7 , який є знайомим фактичного власника вищевказаного транспортного засобу - ОСОБА_8 , та під приводом купівлі мотоциклу домовились про зустріч.
Цього ж дня приблизно о 19:50 год. ОСОБА_5 разом з невстановленою під час досудового розслідування особою приїхали до житлового будинку потерпілого ОСОБА_8 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконнне заволодіння транспортним засобом, попередньо ознайомившись з його технічними характеристиками та справністю, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та запропонував зайти до приміщення гаражу за вищевказаною адресою аби придбати транспортний засіб, на що ОСОБА_8 погодився.
Зайшовши до приміщення гаражу, приблизно о 20:45 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, відкрито, за попередньою змовою з невстановленою особою, з метою заволодіння чужим майном, щоб попередити можливий супротив, почав наносити удари в район голови та потилиці потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Від вказаних ударів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 впали на підлогу, в результаті чого не могли чинити опору ОСОБА_5 та невстановленій особі.
Після цього ОСОБА_5 , сівши за кермо мотоциклу марки KAWASAKI моделі NINJA ZX-10R, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за допомогою ключів, які знаходилися в замку живлення та в подальшому шляхом приведення двигуна в дію, шляхом встановлення контролю над транспортним засобом і можливістю переміщенням його в просторі, разом з невстановленою особою незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 90 000 грн.
26.05.2020р. о 22:20 год. за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом було затримано ОСОБА_5 .
Під час затримання ОСОБА_5 у нього виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.
Посилаючись на те, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки воно має доказове значення у кримінальному провадженні, з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що мобільний телефон може містити відомості про факти та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, вилученні грошові кошти підлягають конфіскації, оскільки санкція статті, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, а кросівки можуть бути предметом експертного дослідження.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
За правилами ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Частиною 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п. п.1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).
Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Встановлено, що Заводським ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002030 від 26.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння 26.05.2020 р. близько 21.15 год. біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , двома невстановленими особами майном ОСОБА_8 мотоциклом марки KAWASAKI моделі NINJA ZX-10R, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, якк супроводжувалось спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , які є небезпечними для його життя, чим спричинено останньому матеріальну шкоду в сумі близько 90000 грн.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що у невстановлені в ході проведення досудового розслідування місце та час ОСОБА_5 помітив на сайті з продажу товарів OLX оголошення про продаж вживаного мотоциклу марки KAWASAKI моделі NINJA ZX-10R, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , та у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним транспортним засобом.
З метою реалізації злочинного умислу 26.05.2020 ОСОБА_5 з невстановленою в ході досудового розслідування особою приблизно о 19:00 год. зателефонували ОСОБА_7 , який є знайомим фактичного власника вищевказаного транспортного засобу - ОСОБА_8 , та під приводом купівлі мотоциклу домовились про зустріч.
Цього ж дня, приблизно о 19:50 год. ОСОБА_5 разом з невстановленою під час досудового розслідування особою приїхали до житлового будинку потерпілого ОСОБА_8 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконнне заволодіння транспортним засобом, попередньо ознайомившись з його технічними характеристиками та справністю, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та запропонував зайти до приміщення гаражу за вищевказаною адресою аби придбати транспортний засіі, на що ОСОБА_8 погодився.
Зайшовши до приміщення гаражу, приблизно о 20:45 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, відкрито, за попередньою змовою з невстановленою особою, з метою заволодіння чужим майном, щоб попередити можливий супротив, почав наносити удари в район голови та потилиці потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Від вказаних ударів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 впали на підлогу, в результаті чого не могли чинити опору ОСОБА_5 та невстановленій особі.
Після цього ОСОБА_5 , сівши за кермо мотоциклу марки KAWASAKI моделі NINJA ZX-10R, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за допомогою ключів, які знаходилися в замку живлення та в подальшому шляхом приведення двигуна в дію, шляхом встановлення контролю над транспортним засобом і можливістю переміщенням його в просторі, разом з невстановленою особою незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 90 000 грн.
Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 26.05.2020 р. о 22.20 год. слідчим Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 біля «СП Центроліт» 21 км+100 м траси М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», в ході проведення обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 таке майно: мобільний телефон в корпусі білого кольору з позначкою «МІ», сім-картку мобільного оператора ТОВ «Водафон» № НОМЕР_1 , сім-картку мобільного оператора ТОВ «Водафон» № НОМЕР_2 ; кросівки «Asics»; 1 купюру номіналом 200 грн., 2 купюри номіналом 100 грн., 1 купюру номіналом 50 грн., 1 купюру номіналом 20 грн., 4 купюри номіналом 10 грн., 2 купюри номіналом по 1 грн., 44 купюри номіналом 100 доларів США, на кожній з яких є напис «UA сувенір».
27.05.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднане насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, які визначенні ст. 98 КПК України, враховуючи те, що мобільний телефон може містити відомості про факти та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, грошові кошти можуть бути предметом конфіскації, оскільки санкція статті 289 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, а кросівки можуть бути предметом експертного дослідження.
Слідчий суддя також вважає, що існують ризики знищення, втрати або передачі вилученого майна, а тому потреби досудового розслідування обґрунтовують застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.
А за такого, клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002030 від 26.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено 26.05.2020 року в ході обшуку та затримання ОСОБА_5 : мобільний телефон в корпусі білого кольору з позначкою «МІ», сім-картку мобільного оператора ТОВ «Водафон» № НОМЕР_1 , сім-картку мобільного оператора ТОВ «Водафон» № НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального експертного пакету №INZ 1040472; кросівки «Asics», які поміщено до сейф-пакету №ЕХР 0414766; 1 купюру номіналом 200 грн., 2 купюри номіналом 100 грн., 1 купюру номіналом 50 грн., 1 купюру номіналом 20 грн., 4 купюри номіналом 10 грн., 2 купюри номіналом по 1 грн., 44 купюри номіналом 100 доларів США, на кожній з яких є напис «UA сувенір», які поміщено до спеціального експертного пакету № INZ 1040471 з визначенням місця їх зберігання Заводський ВП ГУ НП в Миколаївській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1