Справа №749/150/20
Номер провадження 1-кп/736/96/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2020 року

Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000013 від 11.01.2020 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Щорс, Чернігівської області, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , непрацюючої, освіта професійно-технічна, незаміжньої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судиму,

обвинувачену за ст. 389-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 , постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 10.05.2019 року, яка набрала чинності 21.05.2019 року, у зв`язку з несплатою аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців, було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт.

29.05.2019 року ОСОБА_4 була поставлена на облік Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» Чернігівської області та на неї було заведено особову справу № 19/2019.

05.06.2019 року ОСОБА_4 було викликано до Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, де роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, які вона під особистий підпис зобов`язалась виконувати та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, вона може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а у разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлена з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримала направлення Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області за № 35/20/500-19 до Сновської міської ради Чернігівської області для відбування адміністративного стягнення. Однак, у встановлені строки до Сновської міської ради Чернігівської області не прибула та до відпрацювання не приступила.
Постановою ІЦорського районного суду Чернігівської області від 06.09.2019 року, яка набрала чинності 17.09.2019, за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб. Крім того, після відбуття адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 (сім) діб, яке вона відбувала у період з 17.10.2019 по 24.10.2019 у встановленому законодавством порядку, продовжила злісно ухилятися від відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання суспільно корисних робіт та невиході на суспільно корисні роботи, вид яких був визначений Сновською міською радою Чернігівської області.
На виконання п. 13.9 Порядку 15.10.2019 ОСОБА_4 повторно викликано до Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, де їй роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які вона під особистий підпис зобов`язалась виконувати та попереджено, що у разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона буде притягнута до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.
Цього ж дня, будучи належним чином ознайомленою з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис ОСОБА_4 отримала направлення від Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області за № 35/20/843-19 від 15.10.2019 до Сновської міської ради Чернігівської області для відбування адміністративного стягнення. Однак, повторно у встановлені строки до Сновської міської ради Чернігівської області вона не прибула та до відпрацювання не приступила.
Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, Що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-ХV Порядку, повинна дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення її постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 06.09.2019 року до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП за неприбуття до місця виконання суспільно корисних робіт протягом двох днів з дати, визначеної у направленні Сновського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, без поважних причин продовжила злісно ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання суспільно корисних робіт та невиході на суспільно корисні роботи, вид яких був визначений Сновською міською радою Чернігівської області та не відпрацюванні жодної з 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт без поважних причин, які їй призначені постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 10.05.2019 року, чим злісно ухилилася від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України визнала повністю та показала, що дійсно не виконувала суспільно корисні роботи без поважних причин. Розкаюється у скоєному і просить суворо не карати.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позицій відсутні, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої. Тому заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнає фактичні обставини правопорушення доведеними та наявними у кримінальному провадженні доказами.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 389-2 КК України, як злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який є невеликої тяжкості, конкретні обставини його вчинення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставину, що пом`якшує покарання, як щире каяття, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її вік, за місцем проживання вона характеризується задовільно, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, її ставлення до вчиненого та визнання вини, вона не перебуває на обліку в психіатричному, наркологічному кабінетах та інші обставини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання за санкцією статті ст. 389-2 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, однак з урахуванням всього вищенаведеного, до неї слід застосувати ст. 75 КК України і звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням на відповідний іспитовий строк та з покладенням на неї ряду обов`язків відповідно до ст. 76 КК України на час іспитового строку, бо її виправлення та перевиховання можливе і без ізоляції від суспільства і таке покарання буде відповідати принципу розумності і справедливості, що є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно досудової доповіді, орган пробації вказав про середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та середні ризики небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався та клопотань про його обрання не було.

По кримінальному провадженню речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винною за ст. 389-2 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на - 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного їй судом покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.
На підставі п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обрано.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1