Справа № 128/2501/19
УХВАЛА

05 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000683 від 31.07.2019 року відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотала про продовження строку тримання під вартою, враховуючи, що ризики, які стали підставою, для встановлення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли. Просила врахувати, що обвинувачений є раніш судимим, обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, а тому може перешкоджати судовому слідству шляхом тиску на свідків та потерпілого, перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти злочини та переховуватися від суду. Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачає. Також просила об`єднати кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до нього домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного. Проти клопотання прокурора заперечив.

Заслухавши думку учасників підготовчого провадження суд враховує,що відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 застосовано за рішенням суду тобто, у спосіб встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 віднесений відповідно до ст.12 КК України до тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України строком покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які підлягають виклику до суду та уникати явки до суду.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 є раніш неодноразово судимим за вчинення умисних корисних злочинів, не має стійких соціальних зв`язків, є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, до затримання не був офіційно працевлаштований. Дані обставини, в своїй сукупності, вказують про наявність ризиків передбачених п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання ОСОБА_4 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України - не встановлено.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.2 ст.315 та ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. ОСОБА_4 слід продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 2 місяців, з визначенням застави.

В задоволені клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює для вирішення питання про їх об`єднання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши обвинувальні акти та додатки до них, суд вважає, що клопотання прокурора слід задоволити, об`єднавши кримінальне провадження, що надійшло з Вінницької місцевої прокуратури з кримінальним провадженням, що перебуває на розгляді Вінницького районного суду Вінницької області в провадженні судді ОСОБА_1 за № 128/2501/19 з кримінальним провадженням за № 128/1429/19 та призначити до судового розгляду кримінальне провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 314, 315, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0000683 від 31.07.2019 року за № 128/2501/19 об`єднати з кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000289 від 15.04.2019 рокуза № 128/1429/19 та присвоїти справі єдиний унікальний номер 128/1429/19.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду в судовому засіданні в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області на 09.12.2019 року на 12 год. 10 хв.

Клопотання прокурора - задоволити.
В задоволені клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, строком до 2 місяців до 03 лютого 2020 року включно.

Встановити ОСОБА_4 заставу в розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 120 420,00 (сто двадцять тисяч чотириста двадцять) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержував коштів ТУ ДСАУ в Вінницькій області, Депозит 0401, Код , Банк Державне казначейство України, м. Київ, МФО 820172).

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки:

-Прибувати до суду за викликом суду;

-Не відлучатися із населеного пункту, а саме: с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області без дозволу суду;

-Повідомляти суд про змін свого місця проживання, роботи;

-Здати на зберігання до відповідних органів, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, щодо їх права на в`їзд з України та в`їзд в Україну;

-Утриматися від спілкування з особами, які являються свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, і до останнього буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали направити для виконання начальнику УВП№1 м. Вінниці.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі 7 діб через Вінницький районний суд Вінницької області з моменту її проголошення, в частині застосування запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1