№ 204/7191/18
№ 1-кп/204/129/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001490 внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 27.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, раніше судимого:
-19.12.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, за ст.ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;
-09.07.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, за ст.ст.309 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України;

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 26.08.2018 року приблизно о 18 годині 25 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Фуршет» ДП «Рітейл Іст», розташованого в ТЦ «Приозерний» за адресою: вул. Боброва, 1 в м. Дніпро, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з вітрини магазину таємно викрав чуже майно, яке належить магазину «Фуршет» ДП «Рітейл Іст», а саме дві палки ковбаси «Махан конина», вагою 0,280 грам кожна, вартістю 110,33 гривні за одиницю, після чого сховав викрадене майно під власний одяг і пройшов через касову зону, та попрямував до виходу з магазину, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони, біля виходу з магазину. Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 , спричинив магазину «Фуршет» ДП «Рітейл Іст», матеріальну шкоду на загальну суму 220 гривень 66 копійок.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України.
ОСОБА_4 , свою вину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 26.08.2018 року, приблизно о 18 годині 25 хвилин, він прибув до магазину «Фуршет» в ТЦ «Приозерний» за адресою: вул. Боброва, 1 в м. Дніпро, де з вітринного стелажу, взяв дві палки ковбаси «Махан конина», та сховав їх під одяг, після чого пройшов через касову зону не сплативши за товар та попрямував до виходу, де його затримала охорона магазину.
Про винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому діяння, суд робить висновок виходячи з наступних доказів: протоколу огляду місця вчиненого кримінального правопорушення та вилучення викраденого майна (а.м.к.п.15-17), яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.м.к.п.19), висновку судово-товарознавчої експертизи №4725-18 від 18.09.2018 року, згідно якого встановлена вартість викраденого майна, що становить 220 гривень 66 копійок (а.м.к.п.45-47).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 були кваліфіковані, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України.
Суд не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, яка зазначена в обвинувальному акті, виходячи з наступного.
Так, вироком Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 08.07.2014 року, ОСОБА_4 , було засуджено за ч.1 ст.190 КК України, до штрафу в розмірі 510 гривень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно ч.2 ст.90 КК України, до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.
Судом встановлено, що вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2014 року, до теперішнього часу не виконаний, засуджений штраф не сплатив. Перебіг давності в розумінні ст.80 КК України, не зупинявся і не переривався. Питання щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України не вирішувалось. З огляду на викладене, сам факт несплати ОСОБА_4 суми штрафу в певний строк не свідчить про його ухилення від відбування покарання.
Таким чином, у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.80 КК України, строк давності виконання вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2014 року сплинув. Згідно положень ч.2 ст. 90 КК України, судимість погашена по закінченню строків давності виконання зазначеного вироку. За таких обставин, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 , як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України, в зв`язку з тим, що відсутня така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину повторно.
При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивної соціальної характеристики не має.
Обвинувачений свою вину визнав повністю, що суд відносить до обставини, яка пом`якшує його покарання. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в місцях позбавлення волі, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, без застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за правилами ч.4 ст. 70 КК України, бо останній вчинив зазначений злочин до винесення попередніх вироків, зокрема останнього за часом вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2019 року, яким його було засуджено до двох років одного місяця позбавлення волі.
Крім цього, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 71 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи, згідно наданої довідки.
Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначене менш суворе покарання у вигляді одного року позбавлення волі, більш суворим покаранням у вигляді двох років і одного місяця позбавлення волі, призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2019 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді двох років і одного місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання, а саме з 19.06.2019 року, відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2019 року.
Ухвала суду від 11.12.2019 року, про тимчасове залишення ОСОБА_4 втрачає свою силу з моменту набрання вироком чинності.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 4725-18 від 18.09.2018 року, у розмірі 286 гривень.
Речові докази: дві палки ковбаси «Махан конина» повернути власнику «Фуршет» ДП «Рітейл Іст».

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1