Справа № 761/7508/20
Провадження № 1-кс/761/4861/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейма» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000081, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що слідчими ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000081, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 КК України.

При цьому, в межах вказаного кримінального провадження за клопотанням слідчого, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2018 року було накладено арешт на перелік нерухомого майна, серед якого на наступне майно(нежитлову будівлю) за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, 12 А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, який, згідно Державного реєстру речових прав на майно належить ТОВ «ФРЕЙМА», із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Як підставу для скасування арешту майна заявник посилається на те, що арешт у вказаному кримінальному провадженні накладено не обґрунтовано, без ретельного з`ясування приналежності вказаного арештованого майна як об`єкту вчинення кримінального правопорушення, при цьому ТОВ «ФРЕЙМА», його посадові особи не є причетними до розслідуваного кримінального правопорушення, на законних підставах набуло право власності на вказане арештоване майно у законний спосіб, який ніким не оспорюється.

Представник володільця арештованого майна у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та просив про його задоволення.

Слідчий, за клопотанням якого було накладено арешт, у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання були повідомлені належним чином, що, згідно ст. 174 КПК України, не перешкоджає його розгляду на підставі наявних доводів.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши представника власника арештованого майна, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що слідчими ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000081, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження за клопотанням слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2018 року було накладено арешт на перелік нерухомого майна, серед якого на наступне майно(нежитлову будівлю) за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, 12 А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, який, згідно Державного реєстру речових прав на майно належить ТОВ «ФРЕЙМА», із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Клопотання слідчий обґрунтовував тим, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000081 з підстав його відповідності ознакам ст. 98 КПК України, а саме того, що воно є предметом розслідуваного кримінального правопорушення, а томуз метою збереження речового доказу, необхідно накласти на нього арешт у зв`язку з можливістю його власника відчужити вказане майно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.07.2018 року клопотання прокурора було задоволено.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що нерухоме майно, яке в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, при цьому останнє визнано речовим доказом, а тому, з метою його збереження, у даному кримінальному провадженні накладено арешт на зазначене у клопотанні майно.

В той же час, як зазначає заявник, ТОВ «ФРЕЙМА» на законних підставах набуло право власності на нерухоме майно, щодо якого просить скасувати арешт, а наявна заборона на його відчуження порушує права юридичної особи на володіння та розпорядження нерухомим майном.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При цьому, доводи сторони заявника, що арешт на нерухоме майно, щодо якого йдеться у клопотанні, було накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки останнє досі є предметом розслідуваного кримінального правопорушення, у той же час відсутність у ТОВ «ФРЕЙМА», його посадових осіб, процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого не доводить необґрунтованість накладеного арешту майна, оскільки такий арешт накладено з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

В той же час перевірка законності набуття та переходу права власності до ТОВ «ФРЕЙМА» нерухомого майна, може бути здійснена, у даному випадку, тільки повноважною особою (слідчим або прокурором) у кримінальному провадженні, зважаючи на відсутність у суду належним чином посвідчених документів та відповідних процесуальних повноважень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення щодо розтрати та заволодіння майном в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, яким спричинено матеріальні збитки державі, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейма» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000081 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1