Номер провадження: 11-сс/813/679/20
Номер справи місцевого суду: 497/467/20 1-кс/497/162/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з Болградським районним судом Одеської області),

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з Арцизським районним судом Одеської області),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 13.04.2020 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000094, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшої слідчої СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 311», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; електронні ваги, гучномовець марки «MANSONIC»; лом чорного металу вагою 1,065 тон, у кримінальному провадженні кримінальному провадженні №0000094, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Рішенням слідчого судді транспортний засіб автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 311», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , передано на зберігання до спеціального майданчику №11 в м. Ізмаїл.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що є всі підстави вважати причетності ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, про що свідчать вилучені речі, а саме металобрухт, гучномовець та електронні важелі, слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні, в тому числі й автомобіль, за допомогою якого ОСОБА_8 перевозив скуплений у населення с. Виноградне лом чорного металу.

Слідчий суддя, оцінивши обставини визначенні ст. ст. 132, 170 КПК України, дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, так як вищевказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати в частинні накладення арешту та вилучення автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter 311», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 та безоплатно повернути вказане майно власнику ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що в ухвалі слідчого судді зазначено про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_8 , але не визначений спосіб обтяження прав власника, в тому числі щодо обмеження права користування та розпорядження майном, у зв`язку з чим поміщення його для зберігання на спеціалізований майданчик позбавляє власника права володіти та користуватись майном, не зважаючи на відсутність судового рішення, яке б таке обмеження встановило.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

09.04.2020 проведено обшук транспортного засобу «Mersedes-Benz Sprinter 311», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено в салоні: лом чорного металу вагою 1,065 тон, електронні ваги та гучномовець марки «MANSONIC». Після проведення обшуку зазначений транспортний засіб та виявлене в салоні майно вилучено та направлено до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, пр. Соборний, 97, для огляду.

Апеляційний суд, відповідно до положень частини 1 статті 404 КПК України, переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги, тобто вирішує питання щодо законності накладення арешту на майно в частинні накладення арешту та вилучений автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 311», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 .

В клопотанні слідчий, пославшись на загальні вимоги КПК України, які регулюють порядок накладення арешту на майно, вказав, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, та метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно є запобігання здійснення злочинної діяльності та забезпечення збереження речових доказів. Крім того, в клопотанні слідчий просив вилучене майно здати на зберігання в Болградський ВП Ізмаїльський ВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, пр. Соборний, 97.

При цьому слідчий у клопотанні не вказав, який спосіб обтяження права власності вважає за доцільне застосувати.

З тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя обмежився лише перерахуванням встановлених під час досудового розслідування даних, які викладені у клопотанні слідчого та положень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для прийняття рішення про накладення арешту на майно, та не надав відповідної правової оцінки клопотанню слідчого, яке не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки відповідно до положень статті 170 КПК України не містить належного обґрунтування мети, підстави та необхідності накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Слідчий суддя під час прийняття рішення за результатами розгляду клопотання, обмежився викладенням аналогічних даних, які були заявлені слідчим в клопотанні, та в постановленій ухвалі не зазначив, який саме спосіб обтяження права власника майна з передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України необхідно застосувати з метою досягнення цілей кримінального провадження.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що норми п. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України передбачають, що у своїй ухвалі про накладення арешту на майно слідчий суддя зазначає, крім іншого, також заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно , а також порядок виконання ухвали, чого при постановленні оскарженої ухвали зроблено не було.

Крім того, слідчий в клопотанні не обґрунтував процесуальний статус майна та не зазначив відповідність вказаного майна критеріям ст. 98 КПК України і ч. 2 ст. 167 КПК України, враховуючи, що кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Посилання слідчого в клопотанні, що зазначене вище майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, апеляційний суд вважає таким, що не відповідає обставинам вказаного кримінального правопорушення, оскільки безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, є порядок здійснення операцій з металобрухтом як різновид господарської діяльності. В свою чергу, предметом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1

ст. 213 КК України є металобрухт (брухт кольорових і чорних металів).

З огляду на викладене, твердження слідчого про те, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію є предметами кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставним, а правовий статус вилученого майна визначеним невірно, що свідчить про відсутність у нього ознак предмета кримінального правопорушення, передбачених ст. 98 КПК України.

Таким чином, клопотання та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам

ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не підтверджують відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя взагалі не мав можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на майно, враховуючи вищезазначені порушення, допущені під час оформлення клопотання та додаткових матеріалів, є передчасним, необґрунтованим і не узгоджується з вищевказаними вимогами кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання вимогам кримінального процесуального закону та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог

ст. 171 цього Кодексу, своєю ухвалою повинен був повернути клопотання прокурору для усунення недоліків.

На переконання апеляційного суду, слідчі судді не повинні формально підходити до розгляду таких клопотань та приймати рішення про задоволення невмотивованих клопотань слідчого, які не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановленні ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення, які у відповідності до вимог ст. 409 та 412 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Крім того, встановлені апеляційним судом обставини вказують на невідповідність клопотання слідчого вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Частина 3 статті 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Встановлені апеляційним судом обставини свідчать про те, що висновки слідчого судді, викладені в оскарженій ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та вважає за необхідне її частково задовольнити, оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч. 3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката

ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 13.04.2020 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000094, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою повернути клопотання прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 72 (сімдесяти двох) годин з дня отримання повного тексту цієї ухвали.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4