Справа №705/4696/19
1-кп/705/606/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Черкас, офіційно не одруженого, з середньою освітою, не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 01.06.2012 року Уманський міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 2 КК України. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 7 місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання до 2 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.06.2014 року ухвалою Уманського міськрайонного суду від 19.06.2014 року за ст. 81 КК України умовно-достроково на 6 місяців 12 днів. Судимості в установленому порядку не зняті та непогашені.

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 28.04.2019 року близько 15:30 години, перебуваючи на АДРЕСА_2 з метою незаконного проникнення до володіння ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перестрибнув через паркан, тим самим незаконно проник до подвір`я домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , після чого пошкодив вікно вказаного будинку, чим порушив недоторканність володіння ОСОБА_6 .

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого домоволодіння особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, цивільний позов визнав частково та погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що потерпілу знає, вона дозволяла йому забирати в неї дрова, також просила зробити підлогу у врємянці. Крім того, вона сказала, що він може в неї забрати металобрухт. В 2019 році на свято Пасху він вирішив забрати в неї металобрухт, оскільки хвіртка була закрита, він вирішив перелізти через забор. Перелазив там, де було зручно взятися за стопчики. Перелізаючи через забор, зачепився і впав. Падаючи, вибив вікно кулаком. Відразу злякався і переліз так само назад. В будинок не залазив. Висота паркану 2 м, відстань від паркану до вікна близько 2 м. У вчиненому щиро кається, хотів відшкодувати збитки, але потерпіла сказала, що не треба.. Щодо цивільного позову зазначив, що готовий відшкодувати збитки в розмірі 1053 грн. за пошкоджений двокамерний склопакет розміром 363х1197 мм, що підтверджується видатковою накладною № СЛ 000037 від 18.06.2019 року. Позовна заява про відшкодування коштів за встановлення охоронної сигналізації в будинку потерпілої, вартість якої становить 20826 грн. 90 коп. є неправомірною і не випливає із пред`явленого йому обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що в обвинувальному акті вірно викладені події кримінального правопорушення. Щодо цивільного позову, то вважає, що він підлягає задоволенню. Розмір матеріального збитку ґрунтується на наступному. Згідно до видаткової накладної № СЛ 000037 від 18.06.2019 року склопакет двокамерний 363х1197 мм коштує 1053 грн. Крім того, злочинні дії ОСОБА_4 призвели до того, що після вчиненого злочину, вона знаходиться у стані постійного стресу та нервозності, через постійне хвилювання порушився сон, перестала спокійно спати, оскільки відчуває постійну тривогу, що злочинець може знову проникнути до її домоволодіння, тому почала боятися за своє життя та здоров`я, а також за схоронність свого майна, тому це призвело до того, що вона вимушена була встановити охоронну сигналізацію, вартість якої відповідно до рахунку фактури №51 складає 20826 грн. 90 коп. Враховуючи, що вона понесла збиток у вигляді пошкодженого склопакету вікна та встановлення охоронної сигналізації, матеріальний збиток складає 21879,9 грн. Крім того просить стягнути з обвинуваченого на її користь витрати, що складаються з оплати за надання правової допомоги адвокатом в розмірі 23792 грн.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілої, представника потерпілої, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді обмеження волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Що стосується цивільного позову, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню виходячи із слідуючого.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Підставами цивільно-правової відповідальності є: протиправність поведінки (дія чи бездіяльність), причинний зв`язком між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою виною особи, яка заподіяла шкоду.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ « Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочину » від 02 липня 2004 року №13 не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.

Як встановлено на досудовому слідстві та в судовому засіданні злочинними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було спричинено матеріального збитку, який виразився в пошкодженні вікна, вартість якого згідно видаткової накладної № СЛ 000037 складає 1053 грн., тому дана сума збитків підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Позовні вимоги про відшкодування витрат пов`язаних з встановленням охоронної сигналізації не підлягають задоволенню, оскільки така шкода не випливає із пред`явленого обвинувачення.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.
При визначенні обґрунтованого розміру гонорару беруть до уваги такі фактори:
1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання дорученням; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта щодо строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Жоден з цих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв`язку щодо обставин кожного конкретного випадку.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом ( іншим фахівцем ) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
В судовому засіданні встановлено, що інтереси потерпілої ОСОБА_6 представляв адвокат ОСОБА_7 , який входить до національної асоціації адвокатів України « Р Г М Груп ». Дана організація має свою юридичну адресу, код ЄДРПОУ, розрахунковий рахунок в ПАТ « Укрсиббанк » та печать. Суд вважає, неналежним доказом оплати послуг адвоката копію квитанції №29 на суму 23792 грн., оскільки не зрозуміло куди і кому було сплачено зазначену суму коштів, квитанція не має печаті, а тому підстав для стягнення судових витрат немає.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1053 ( одну тисячу п`ятдесят три ) гривні 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8