Справа № 308/1320/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором, у кримінальному провадженні за №0000472 від 07.02.2020 року, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2020 до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення по спец лінії «102», про те що 07.02.2020 о 00.21 годин на перехресті вулиць Капушанська та Проспект Свободи в м. Ужгород, біля ринку «Білочка», водії автомобіля марки «Дейво Ланос», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та водій мотоцикла марки «Хонда ВФР750», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по проїжджій частині дороги, всупереч вимог ПДР України, не переконавшись в безпеці свого руху, не впоралися з керуванням та допустили зіткнення двох ТЗ, внаслідок чого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був госпіталізований до лікарні та отримав тілесні ушкодження.

07.02.2020 слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000472 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

07.02.2020 в ході огляду місця події, а саме на перехресті вулиць Проспект Свободи та Капушанська в м. Ужгород, було вилучено: автомобіль марки «Дейво Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Хонда ВФР750», д.н.з. НОМЕР_2 , які опечатано та поміщено, на спец майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

07.02.2020 враховуючи, що вищевказані транспортні засоби зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом, а саме засобами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз, не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події, у зв`язку з чим дані ТЗ марки «Дейво Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Хонда ВФР750», д.н.з. НОМЕР_2 , які опечатано та поміщено, на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А, відповідно до ст. 98 КПК України визнано - речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України транспортний засіб марки «Дейво Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.05.2009 є гр. ОСОБА_4 , який вилучений під час проведення огляду місця події, є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «Дейво Ланос», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.05.2009 є гр. ОСОБА_4 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, залишивши останній на зберіганні на спец майданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а».

У судове засіданні слідчий не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що свідчить наданий слідчим рапорт.

Дослідивши матеріали внесеного слідчим клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000472 від «07» лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в рамках якого досліджуються обставини події, за якої 07.02.2020 р. о 00 год.21 хв. на перехресті на перехресті вулиць Капушанська та Проспект Свободи в м. Ужгород, біля ринку «Білочка», водій автомобіля марки «Дейво Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_4 та водій мотоцикла марки «Хонда ВФР750», д.н.з. НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_5 рухаючись по проїжджій частині дороги, всупереч вимог ПДР України, не переконавшись в безпеці свого руху, не впоралися з керуванням та допустили зіткнення двох ТЗ, внаслідок чого ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований.

Встановлено, що 07.02.2020 року в рамках даного кримінального провадження проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено автомобіль марки «Дейво Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Хонда ВФР750», д.н.з. НОМЕР_2 , які відповідно до ст.98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000472.

Слідчим доведено, що вилучений транспортний засіб має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000472 та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки такий зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Крім того, слідчим доведено, що накладення арешту на вказаний т/з, в рамках даного кримінального провадження, викликано необхідністю для подальшого детального огляду транспортного засобу та можливої фіксації на ньому слідової інформації, що неможливо без вказаного вище транспортного засобу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилученого транспортного засобу як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.
Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги те, що у відповідності до вимог ч.11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона користуватися транспортним засобом автомобілем марки«Дейво Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна. В той же час, заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речового доказу та не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього і таке втручання у права та інтереси власника майна на переконання суду буде виправданим і достатнім.
Що стосується вимог слідчого про визначення місця зберігання вилученого майна, то такі вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволенню, оскільки в повноваження слідчого судді, під час розгляду клопотання про арешт майна, не входить вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів по справі, а вказане питання є виключною прерогативою слідчого, який розслідує кримінальне провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задоволити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 07.02.2020 року у громадянина ОСОБА_4 , а саме на транспортний засіб марки «Дейво Ланос» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1