Справа № 487/2930/20
Провадження № 1-кс/487/3564/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання виконувача обов`язків начальника Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000490 від 27.05.2020 за ознаками кримінального провадження, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК України про накладення арешту на майно

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 року виконувач обов`язків начальника Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 27.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за № 0000490 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на документи виявленні та вилучені 27.05.2020 під проведення огляду документів в приміщенні кабінету № 2 В.о. командира військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1 від 22.01.2020 «Про використання службового житла» на 2 арк.; 2) наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 «Про використання службового житла» на 1 арк.; 3) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1 від 22.01.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.; 4) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.; 5) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.; 6) журнал обліку наказів в прошитому та пронумерованому стані на 302 арк, з яких заповненні 153 арк.
Клопотання мотивоване тим, що вилучені під час проведення слідчих дій документи мають значення для кримінального провадження і мають безпосереднє відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Без дослідження вказаних документів, встановити всебічно та об`єктивно обставини вказаного кримінального правопорушення не представиться можливим.

Виконувач обов`язків начальника Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Виконувач обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив суд розглядати питання про арешт майна без його участі.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 27.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокуратурою Одеської області.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні, попередньо встановлено, що на даний час підполковник ОСОБА_6 , проходить військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на вищевказаній посаді, ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції та законів України; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Окрім того, згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у ЗС України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів, у зв`язку із чим, підполковник ОСОБА_6 , є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України підполковник ОСОБА_6 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , у порушення п.п. 2.6, 2.7, 2.9, 2.14, 2.21 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 1040 від 20.12.2007 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державні прикордонній службі України» не здав службове житло за попереднім місцем проходження служби та отримав нове службове житло без дозволу житлової комісії, ордера та фактично використовував його без договору найму житлового приміщення.

Так, в ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій, у порядку ст. 237 КПК України, 27.05.2020 проведено огляд (документів) в приміщенні кабінету № 2 В.о. командира військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено добровільно надані В.о. командира військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_7 такі документи, як:

1) наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1 від 22.01.2020 «Про використання службового житла» на 2 арк.;

2) наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 «Про використання службового житла» на 1 арк.;

3) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1 від 22.01.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.;

4) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.;

5) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.;

6) журнал обліку наказів в прошитому та пронумерованому стані на 302 арк, з яких заповненні 153 арк.;

Вилучені під час проведення слідчих дій документи мають значення для кримінального провадження і мають безпосереднє відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Без дослідження вказаних документів, встановити всебічно та об`єктивно обставини вказаного кримінального правопорушення не представиться можливим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання виконувача обов`язків начальника Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000490 від 27.05.2020 за ознаками кримінального провадження, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК України про накладення арешту на майно - задовольнити.

Застосувати, в рамках кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 27.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на документи виявленні та вилучені 27.05.2020 під час проведення огляду документів в приміщенні кабінету № 2 В.о. командира військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1 від 22.01.2020 «Про використання службового житла» на 2 арк.; 2) наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 «Про використання службового житла» на 1 арк.; 3) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1 від 22.01.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.; 4) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.; 5) наказ В.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5 від 27.05.2020 «Про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2 від 11.02.2020 року «Про використання службового житла» на 1 арк.; 6) журнал обліку наказів в прошитому та пронумерованому стані на 302 арк, з яких заповненні 153 арк.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1