Справа № 377/504/19 Апеляційне провадження:11кп/824/3647/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
5 березня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретареві ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
Суд першої інстанції дійшов такого висновку, оскільки наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, як про це зазначено Верховним Судом України в постанові від 24.11.2016 року в справі № 5-328кс16.
Таким чином, на думку суду першої інстанції, відсутність конкретного обвинувачення особи є передумовою порушення її гарантованого Законом права на захист та права на справедливий судовий розгляд, що є неприпустимим.
Не погодившись зі вказаним рішенням суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому викладенні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону є помилковим.
Прокурор також вказує, що викладені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складів вчинених кримінальних правопорушень та щодо фактичної складової обвинувачення, яке не викликає сумнівів, ніяким чином не порушують права обвинуваченого на захист та не перешкоджають призначенню судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акта.
Крім того, прокурор вказує, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не взято до уваги рішення колегії суддів Київського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року (провадження № 11-кп/824/3144//2019) відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , у якому зазначено, що в обвинувальному акті зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 291 КПК України. Крім того, колегія суддів знаходить безпідставними посилання в ухвалі ( ухвала Вишгородського районного суду від 16.09.2019 у справі № 377/504/19) про те, що в обвинувальному акті не зазначено обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті викладене формулювання обвинувачення.
Заслухавши доповідь судді, виступи прокурора на підтримку апеляційних вимог, та обвинуваченого, який поклався на розсуд судової колегії і зауважив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів визнає наступне.
Вивчення тексту обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування показує, що попри певні недоліки стилю викладення цього процесуального документу, обвинувальний акт містить всі необхідні, передбачені ст. 291 КПК України, реквізити, в тому числі, відповідно до п. 5 ч.2 цієї процесуальної норми, у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, сформульовано правову кваліфікацію кримінального правопорушення і статтю та частину статті закону України про кримінальну відповідальність, а також сформульоване обвинувачення.
Оскільки п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України прямо вказує, що згадані елементи обвинувального акту мають бути сформульовані так, як їх вважав встановленими прокурор, а не сторона захисту чи суд першої інстанції, остільки вказівки суду першої інстанції в цій частині суперечать кримінальному процесуальному законодавству, а тому не можуть бути
підставою для повернення обвинувального акту прокуророві, отже апеляційні вимоги прокурора слід задовольнити.
При цьому, мається на увазі також і та обставина, що раніше у цьому ж кримінальному провадженні цей же обвинувальний акт було повернуто прокуророві та, як правильно зауважує в апеляційній скарзі прокурор, ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 7 листопада 2019 року апеляційна скарга прокурора була задоволена. рішення суду першої інстанції скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
До того ж, звертаючи увагу на описання фактичних обставин кримінального провадження і висловлюючись щодо можливої правової кваліфікації скоєного за іншими нормами КК України, суд першої інстанції певною мірою вийшов за межі своїх повноважень, визначених для цієї стадії судового розгляду.
Таким чином, апеляційні вимоги прокурора задовольняються в повному обсязі, оскаржену ним ухвалу суду першої інстанції, як таку, що суперечить чинному кримінальному процесуальному закону, потрібно скасувати та призначити новий судовий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: