Єдиний унікальний № 946/7916/19
Провадження № 1-кп/946/329/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

22 січня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001888, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із неповною вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_5 .
У судове засідання не з`явилася представниця персоналу органу пробації ОСОБА_6 , про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання повідомлення, заявою просила провести судовий розгляд без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.09 серпня 2019 року приблизно о 16:30 годині ОСОБА_3 , знаходячись біля будинків № 34 та № 36 по вул. Добролюбова в м. Ізмаїл Одеської області, в ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, схопивши ОСОБА_5 лівою рукою за одяг в області грудної клітини, наніс останній біля 5 ударів правою рукою в область обличчя, грудної клітини та по плечам, після чого поваливши ОСОБА_5 на землю, наніс ще біля 5 ударів руками в область її шиї та спини, у результаті чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні грудної клітини справа у верхній третині, на зовнішній поверхні лівого плечового суглоба в середній третині, на верхній повіці правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Частина статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 125. Умисне легке тілесне ушкодження

1. Умисне легке тілесне ушкодження
карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 злочину встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Так, ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав частково, не погодившись із зазначенням в обвинувальному акті про завдання ним ударів, не заперечуючи при цьому, що ним були спричинені тілесні ушкодження потерпілій. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він проживає разом з ОСОБА_7 , і у них склалися неприязні стосунки з сусідкою ОСОБА_5 , яка постійно вчиняє сварки та висловлює на їхню адресу нецензурні лайки. Того дня приблизно о 17:00 годині до них у двір прийшов брат ОСОБА_5 ОСОБА_8 , який розмовляв з його співмешканкою ОСОБА_7 . Сусідка ОСОБА_5 виглядаючи зі свого вікна, почала кричати на його співмешканку ОСОБА_7 та на свого брата ОСОБА_9 , на що він просив її припинити. ОСОБА_5 вийшла на вулицю, підійшла до хвіртки у їхній двір та кричала, а він схопив її за плечі, намагаючись відвести її від їхньої хвіртки, казав піти звідти, а ОСОБА_5 схопила його за футболку, почала шарпати, давити. Він намагався вирватися, а ОСОБА_5 оступилася та сіла на землю, продовжуючи міцно тримати його руками. Під її вагою він впав на неї своїми ліктями. Він наказав їй відпустити його футболку, пригрозивши, що порве її одяг, на що та не відпускала, і він відірвав лямку її сарафану. ОСОБА_5 почала тягнути його у двір свого будинку. Він вирвався від ОСОБА_5 , в руках якої залишилася його футболка. Вже після того, як він зі співмешканкою зайшли в будинок та перевдягнулися, ОСОБА_5 бігла на них, ображала нецензурними лайками та бризкала йому в обличчя дихлофосом. А він, захищаючись, завдав їй удар шматком пенопласту в область ока. Після цього він вихватив у ОСОБА_5 дихлофос, та вони з ОСОБА_7 пішли додому.

На дуку обвинуваченого, синці у ОСОБА_5 могли утворитися, коли він впав на неї під її вагою. Синець під оком міг утворитися від удару пенопластом. Він погоджується, що він завдав потерпілій всі виявлені тілесні ушкодження. Однак він не завдавав удари. Конфлікт бачили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Того дня він не вживав алкогольні напої.

6.Свідок захисту ОСОБА_7 в судовому засіданні дала аналогічні показання, пояснивши, що обвинувачений ОСОБА_3 є її чоловіком, а потерпіла ОСОБА_5 сусідкою. З ОСОБА_5 у них склалися неприязні стосунки, між ними постійно відбуваються сварки, ОСОБА_5 постійно чинить наклеп на неї та на її сім`ю. 09 серпня 2019 року приблизно о 17:00 годині до них прийшов брат потерпілої ОСОБА_5 . ОСОБА_8 , з яким вона розмовляла. А ОСОБА_5 , побачивши це, через вікно почала кричати, щоб той пішов додому. ОСОБА_5 підійшла до їхньої хвіртки та кричала на неї, а вона кричала у відповідь, між ними відбувалася словесна сварка. ОСОБА_3 підійшов та першим, взяв за плечі ОСОБА_5 і почав посувати її до хвіртки її будинку та казати, щоб та йшла до себе додому. ОСОБА_5 схопила його за футболку, зірвала її, оступилася та впала на коліна, а ОСОБА_3 виривався, схопив її за плечі і порвався сарафан. Коли вони знаходилися біля хвіртки ОСОБА_5 , то вони обидва впали. Після цього, коли вони вже йшли додому, то ОСОБА_5 бризкала в обличчя ОСОБА_3 дихлофосом. Також свідок ОСОБА_7 пояснила, що після бійки у ОСОБА_5 був синець на плечі та на руці, однак ОСОБА_3 не бив її руками, а тільки пенопластом, коли вдарив її по носу, міг влучити пенопластом під око. Того дня ОСОБА_3 зранку випив пива, а після цього вдень ОСОБА_3 не пив та не перебував у стані сп`яніння.

7.Однак версія сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не завдавав удари потерпілій, а потерпіла отримала ушкодження при падінні, тобто випадково, не знайшла свого підтвердження та повністю спростована даними досліджених судом доказами, наданих стороною обвинувачення.

8.Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що перед подією злочину у її сусідів: ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_3 була сварка з батьком останнього. В п`ятницю, після 16:00 години, в серпні 2019 року, точну дату вона не пам`ятає, вона побачила, що її брат ОСОБА_8 спілкується з ОСОБА_7 з приводу того скандалу, і вона почала казати йому, щоб той не втручався у справи іншої сім`ї. Вона вийшла на вулицю і наполягала, щоб ОСОБА_8 припинив спілкування. ОСОБА_7 почала кричати на неї нецензурною лайкою, ОСОБА_3 підбіг до неї, став смикати її, бити об стіну, почав бити її по обличчю кулаком та долонею. ОСОБА_3 завдав приблизно 5 ударів, завдав удар кулаком в груди. Потім ОСОБА_3 повалив її на землю і бив кулаком, в тому числі, по спині. Коли вона підвелася, то ОСОБА_3 розірвав її халат і вона залишилася без спідньої білизни. Вона взяла балончик з дихлофосом та наздоганяла ОСОБА_3 , оскільки хотіла затримати того. Очевидцями цих події був її брат ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Сусіди викликали поліцію та швидку допомогу.

9.Свідок обвинувачення ОСОБА_12 під час судового розгляду пояснив, що потерпіла ОСОБА_5 є його рідною сестрою, з якою вони проживають в одному будинку. Влітку 2019 року до них на вулицю приїжджав батько обвинуваченого та цікавився, чи не переїхав ОСОБА_3 з дружиною в будинок по сусідству. Він також чув, як батько обвинуваченого негативно висловлювався про сім`ю ОСОБА_3 . Після цього, коли обвинувачений з дружиною ОСОБА_13 приїхали до свого будинку, він пішов до ОСОБА_13 та почав з нею розмовляти. Його сестра, почивши його, з їх будинку зробила йому зауваження, щоб він не вручався в їх сім`ю. Після цього він пішов з будинку ОСОБА_3 та сів біля свого будинку. Тоді на вулицю вийшла його сестра ОСОБА_5 та почала з`ясовувати з ним стосунки. Далі на вулицю вийшла ОСОБА_13 , яка почала сваритися з його сестрою, а за нею на вулицю вийшов ОСОБА_3 , який відразу накинувся на потерпілу з кулаками, повалив її та наносив їй чисельні удари в різні частини тіла, в тому числі по спині. ОСОБА_3 наніс потерпілій близько десяти ударів. При цьому потерпіла була розташована на колінах та ліктях обличчям донизу, а обвинувачений зверху на ній. Після цього він пішов звідти.

10.Свідок обвинувачення ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснила, що вона проживає по сусідству з потерпілою ОСОБА_5 . Точно дату вона не пам`ятає, близько 16:30 год. вона вийшла на вулицю та побачила, як обвинувачений ОСОБА_3 виходив з будинку ОСОБА_5 . На вулиці в цей час перебувала сусідка ОСОБА_14 , яка розповіла їй що трапилось, а саме про те, що стався конфлікт, під час якого ОСОБА_3 побив ОСОБА_5 .. Вона пішла до потерпілої ОСОБА_5 додому та побачила, що остання перевдягала свій порваний сарафан на халат. Вона також бачила, що у ОСОБА_5 був синець під оком та припухла губа. Тіла потерпілої вона не бачила. Після цього, коли вони вийшли на вулицю, там знов стався конфлікт між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_3 і його дружиною, під час якого ОСОБА_3 кинув у ОСОБА_5 пенопластом. Синець та припухлість губи ОСОБА_5 вона бачила до того, як ОСОБА_3 кинув в бік потерпілої пенопласт.

11.Про спосіб спричинення тілесних ушкоджень шляхом завдання їй ударів кулаком обвинуваченим ОСОБА_15 потерпіла ОСОБА_5 повідомила поліцію відразу після події злочину у своїй заяві, поданій 09 серпня 2019 року (а.п. 35). Надходження заяви про злочин від потерпілої стало підставою для внесення 04 вересня 2019 року відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001888 та початку досудового розслідування (а.п. 31).

12.Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 326 від 15.10.2019 р., у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні грудної клітини справа у верхній третині, на зовнішній поверхні лівого плечового суглоба в середній третині, на верхній повіці правого ока, які відповідно до п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

13.Більше того, зазначеною експертизою встановлено, що виявлені у ОСОБА_5 ушкодження є результатом ударів тупими предметами, а також зазначено про відповідність ушкоджень умовам, за яких ці удари завдавалися кулаками та долонями рук: 5 ударів в область грудної клітини та приблизно 5 ударів в області її спини та шиї.

14.Як показання обвинуваченого ОСОБА_3 , так і свідка захисту ОСОБА_7 свідчать про те, що під час сварки саме обвинувачений наблизився до потерпілої та почав відштовхувати її від хвіртки їхнього будинку, тобто він був ініціатором фізичного контакту між ним та потерпілою.

15.Показання потерпілої ОСОБА_5 про спосіб завдання їй тілесних ушкоджень шляхом нанесення ударів кулаками та долонями рук повністю співвідносяться з даними, отриманими під час проведення зазначеної судово-медичної експертизи та не залишають у суду сумнівів у тому, що тілесні ушкодження були завдані потерпілій саме шляхом завдання ударів обвинуваченим кулаками та долонями. Крім того, показання потерпілої повністю співпадають з показаннями свідка ОСОБА_12 . Те, що тілесні ушкодження в області обличчя були заподіяні потерпілій ОСОБА_5 не від кинутого ОСОБА_3 пенопластом, а під час завдання ним ударів, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_16 , з яких випливає, що синець під оком та припухлість губи у потерпілої виникли до того, як ОСОБА_3 кинув у потерпілу пенопластом.

16.Отже, вказані докази, а саме показання потерпілої ОСОБА_5 (п. 8 цього вироку), свідків обвинувачення ОСОБА_12 (п. 9 вироку) та ОСОБА_16 (п. 8 вироку), об`єктивно підтверджених також висновком судово-медичної експертизи № 326 від 15.10.2019 р. (п. п. 12 13 вироку) щодо кількості та способу нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_3 (п. 5 вироку) та свідка захисту ОСОБА_7 (п. 6 вироку) про те, що ОСОБА_3 під час конфлікту ніяких тілесних ушкоджень, ударів потерпілій ОСОБА_5 не завдавав, а вони лише впали від того, що потерпіла потягнула обвинуваченого за футболку за собою, та обвинувачений впав на потерпілу ліктями. Проаналізовані докази прямо вказують на те, що саме обвинувачений наніс потерпілій виявлені у неї тілесні ушкодження кулаками та долонями, про що прямо вказали потерпіла ОСОБА_5 , свідок обвинувачення ОСОБА_12 та що підтверджується висновком судово-медичної експертизи.

17.Давання неправдивих показань обвинуваченим ОСОБА_3 та свідком захисту ОСОБА_7 в частині не завдання обвинуваченим ударів суд пов`язує з їх прагненням ввести суд в оману з метою пом`якшити відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинений злочин.

18.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів, наданих стороною обвинувачення, дає підстави суду зробити висновок, що кожний цей доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_3 умисно завдав потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів кулаками та долонями. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК.

Мотиви призначення покарання
19.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

20.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості проти здоров`я потерпілої.

21.Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

22.За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується як особа, яка не була помічена в конфліктних ситуаціях, з сусідами не спілкується. Раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, заробляє випадковими заробітками, не був помічений у зловживанні алкогольних напоїв та наркотичних засобів.

23.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає. Оскільки ОСОБА_3 давав неправдиві показання, то суд дійшов висновку про відсутність такої обставини, що пом`якшує його покарання, як активне сприяння розкриттю злочину, про яку зазначено в обвинувальному акті.

24.Обставини, передбачені ст. 67 КК, які обтяжують покарання обвинуваченого, в обвинувальному акті не зазначені та стороною обвинувачення такі не доведені.

25.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, є доцільним покладання на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК.

26.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його відношення до вчиненого злочину, а також позиції потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій вважає, що призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК, ніж громадські роботи, буде недостатнім, і тому з метою виправлення ОСОБА_3 та запобігання нових злочинів йому необхідно призначити покарання саме у виді громадських робіт. Водночас, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як громадські роботи, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
27.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин.

2.Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту початку виконання ОСОБА_3 громадських робіт.

3.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

5.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1