Справа № 206/6927/19
Провадження № 1-кп/206/93/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" січня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0001127 від 09.11.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.06.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 304, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 31.03.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком від 27.06.2008 року, до відбуття призначено 6 років позбавлення волі;

- 28.07.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 31.03.2010 року, до відбуття призначено 6 років позбавлення волі;

- 25.11.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком від 28.07.2014 року, до відбуття призначено 6 років позбавлення волі; 18.05.2018 року ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання 2 роки 3 дні позбавлення волі, замінено на обмеження волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 19.06.2018 року, якому на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2018 року, замінено невібуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, був переведений до «Ігренського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області №133», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерєва, 5.

У подальшому, 08.11.2019 року приблизно о 16 годині 40 хвилин,

ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №1 по вул. Бехтерєва у м. Дніпро, виявив на землі сліп-пакет з кристалічною речовиною у вигляді грудочок білого кольору, яку останній за кольором та іншими зовнішніми ознаками визначив для себе, як наркотичний засіб «метадон». В цей час, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання, в якості наркотичного засобу «метадон», кристалічною речовиною у вигляді грудочок білого кольору, яка знаходилась у зазначеному сліп-пакеті, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, привласнив раніше виявлений сліп-пакет, з кристалічною речовиною у вигляді грудочок білого кольору, який поклав до правого, взутого на ньому, кросівка сірого кольору, тим самим придбав та почав зберігати при собі в якості наркотичного засобу «метадон», вказану кристалічну речовину у вигляді грудочок білого кольору після чого, пішки попрямував в бік території «Ігренського виправного центру №133», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерєва, 5.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, того ж дня, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи при собі сліп-пакет з наркотичним засобом, обіг якого обмежено «метадон», прийшов до території «Ігренського виправного центру №133», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерєва, 5 та проходячи через центральний контрольно-пропускний пункт, був помічений службовими особами «Ігренського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№133)». Вказані особи, прийнявши до уваги неприродну нервову поведінку ОСОБА_3 , як поведінку особи, яка намагається щось приховати, у даних службових осіб, виник сумнів щодо можливості зберігання ОСОБА_3 заборонених предметів. На запитання, чи маються у ОСОБА_3 заборонені для зберігання предмети чи речовини, останній відповів, що він зберігає при собі, а саме в правому, взутому на ньому, кросівку сірого кольору, сліп-пакет з наркотичним засобом, обіг якого обмежений «метадон», у зв`язку із чим на місце було викликано слідчо-оперативну групу Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Так, 08.11.2019 року о 19 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні центрального контрольно-пропускного пункту, території «Ігренського виправного центру №133», за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 5, в присутності двох понятих, дістав з правого, взутого на ньому, кросівка сірого кольору та добровільно надав старшому слідчому СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_7 , для огляду та подальшого вилучення сліп-пакет, з кристалічною речовиною у вигляді грудочок білого кольору, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

Згідно із висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1/8.6/4500 від 05.12.2019 року: - надана на експертизу кристалічна речовина у вигляді грудочок білого кольору, масою 0,5360 г, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону становить 0,4177 г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188.

08.01.2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді у вигляді 2 місяців арешту та з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якого одному дню арешту відповідають два дні обмеження волі, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, та остаточно призначити до відбування покарання 5 місяців 15 днів обмеження волі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Речові докази по справі суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08.01.2020 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , про визнання винуватості.
ОСОБА_3 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, де передбачено, що одному дню арешту відповідають два дні обмеження волі, до покарання, обраного ОСОБА_3 , за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2014 року і остаточно призначити покарання у вигляді 5 (місяців) 15 (днів) обмеження волі.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, оформлену висновком експерта від 05.12.2019 року № 1/8.6/4500 в розмірі 1256,08 гривень.
Речові докази: сліп-пакет з метадоном (0,5155 гр), два марлевих тампони зі змивами з рук, що передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 001247) - знищити.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1