Справа №487/2504/20
Провадження №1-кс/487/2984/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 27.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000008 від 06.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000008 від 06.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив, що вищевказана постанова є незаконною і безпідставною, оскільки слідчий не провів жодної слідчої дії після скасування ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.04.2018 попередньої постанови про закриття даного кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заперечення, в яких просив в задоволенні скарги відмовити, а судове засідання провести за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Генеральної прокуратури України перебувала кримінальна справа №49-2478 за обвинуваченням голови Господарського суду Миколаївської області ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Так, 09.07.2008 слідчим СГ ГПУ ОСОБА_5 , у зв`язку з ухиленням обвинуваченого ОСОБА_3 від проведення слідчих дій, начальнику УМВС України в Миколаївській області направлено доручення №17/1/1-31950-07 в порядку ст. 114 УПК України (в редакції 1960 року) із вимогою забезпечити 10.07.2008 о 08 год. 00 хв. участь групи співробітників міліції з транспортними засобами, а також двома понятими, для проведення ним з обвинуваченим ОСОБА_3 слідчої дії - оголошення про закінчення слідства в умовах вулиці, поблизу місця мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . 10.07.2008 приблизно о 08 год. 00 хв., працівники УДСБЕЗ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також старший працівник ДАІ ОСОБА_9 прибули за адресою, вказаною у зазначеному дорученні слідчого СГ ГПУ ОСОБА_5 .

В ході вищевказаної слідчої дії, ОСОБА_3 викликав міліцію та швидку медичну допомогу, а в подальшому останнім написано заяву до Ленінського РВ ММУ УМВС України про спричинення йому 10.07.2008 співробітниками правоохоронних органів тілесних ушкоджень.

У зв`язку з чим, 07.03.2014 заступником прокурора Миколаївської області за дорученням начальника СВ прокуратури області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення владних повноважень співробітниками міліції та прокуратури при проведенні процесуальних дій 10.07.2008 із обвинуваченим ОСОБА_3 , що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень останньому.

Постановою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_10 від 09.07.2019 визначено підслідність кримінального правопорушення за слідчими ТУ ДБР у м. Миколаєві та передано матеріали кримінального провадження.

В подальшому, постановою слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27.12.2019 кримінальне провадження №0000008 від 06.03.2014 закрито, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні колишнього слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , колишніх співробітників відділу УДСБЕЗ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , колишнього старшого інспектора ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч. 1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, з оглянутого в судовому засіданні кримінального провадження №0000008 від 06.03.2014 вбачається наступне:

Допитаний потерпілий ОСОБА_3 зазначає, що 10.07.2008 його було зупинено співробітником ДПС УДАЇ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 для перевірки находження автомобіля у розшуку. Надалі до них під`їхав автомобіль, в якому знаходились співробітники УДСБЕЗ ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та які хотіли його затримати. Однак, дії правоохоронців ОСОБА_3 розцінив як незаконні та для їх фіксування взяв камеру та почав здійснювати відеозйомку. В подальшому з вул. Ізмалкова в напрямку вул. Херсонське шосе виїхав інший автомобіль, з якого вийшов слідчий СГ ГПУ ОСОБА_5 . Слідчий, за словами ОСОБА_3 , почав грубо розмовляти з ним, виражаючись нецензурною лайкою та намагався вирвати з рук відеокамеру. Після цього, слідчий почав наносити йому руками удари в різні частини тіла, в тому числі і по обличчю. В цей час працівник УДСБЕЗ ОСОБА_8 стоячи позаду перешкоджав йому ухилятися від ударів ОСОБА_5 . Про незаконні дії працівників міліції та прокуратури ним повідомлено по номеру «102» та у чергову частину Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, а також викликано для себе швидку медичну допомогу. В свою чергу слідчий СГ ГПУ ОСОБА_5 та співробітники міліції зникли після прибуття захисника ОСОБА_11 .

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до карти виклику швидкої допомоги №9 від 10.07.2008 ОСОБА_3 встановлено діагноз - ситуаційна реакція, при цьому під час огляду травматичних пошкоджень у останнього не виявлено.

А відповідно до акту судово-медичної експертизи №667/1940-08 від 21.04.2016, у ОСОБА_3 виявлено ушкодження у виді набряків м`яких тканин і крововиливи на підборідді зліва і в правій виличній області, крововилив на передній поверхні правого плечового суглобу, які утворились від дії тупих твердих предметів (могли бути руки), і які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені ушкодження могли утворитися протягом короткого проміжку часу, т.є. 10.07.2008, незадовго до освідування.

Допитаний під час досудового розслідування за вказаним фактом у якості свідка лікар міської станції ЛШМД м. Миколаєва ОСОБА_12 , показав, що 10.07.20.08 він входив до складу бригади швидкої медичної допомоги, якою здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , де оглянуто ОСОБА_3 . Під час огляду ОСОБА_3 повідомив, що його побили співробітники міліції, але в ході проведеного, ним огляду на тілі роздягненого до поясу ОСОБА_3 ніяких тілесних ушкоджень, у тому числі у області голови, тулубу і рук. не виявлено. ОСОБА_3 лише знаходився у стресовій ситуації.

Допитана фельдшер ОСОБА_13 надала аналогічні покази щодо відсутності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень під час огляду.

А допитаний судово-медичний експерт МОБ СМЕ ОСОБА_14 показав, що у ОСОБА_3 були виявлені пошкодження у виді забою м`яких тканин з крововиливами у області м`яких тканин обличчя, правого плечового суглоба, які утворились від дії тупих твердих предметів, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказати конкретно час нанесення ОСОБА_3 наявних тілесних ушкоджень не представлялося можливим. Виникнення встановлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень відбулося безпосередньо після нанесення тілесних ушкоджень.

Аналізуючи вищевикладене у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчий ОСОБА_4 , при винесенні спірної постанови, повно та всебічно дослідив всі обставини кримінального провадження, так як об`єктивних доказів, які би могли свідчити про факт перевищення службових повноважень відносно ОСОБА_3 колишнім слідчим слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , колишніми співробітниками відділу УДСБЕЗ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , колишнім старшим інспектором ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 досудовим розслідуванням не здобуто.

Крім того, наявність події спричинення 10.07.2008 ОСОБА_3 тілесних ушкоджень працівниками правоохоронних органів, спростовується показами працівників швидкої, які здійснювали виїзд того дня та карткою виклику швидкої допомоги №9 від 10.07.2008.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає, що дана скарга задоволенню не підлягає.

Що стосується посилання заявника на бездіяльність слідчого, щодо не виконання певних слідчих дій, то воно є безпідставними, оскільки згідно положень ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 27.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000008 від 06.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1