Справа №463/4831/20
Провадження №1-кс/463/2813/20
У Х В А Л А

04 червня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про відмову у визнанні потерпілим -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 14 травня 2020 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000297 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Просить вказану постанову скасувати.

Скаргу мотивує тим, що проводиться досудове розслідування вказаного кримінального провадження по факту зловживання службовим становищем працівниками УПП у Львівській області, які безпідставно не склали протокол про адміністративне правопорушення відносно винуватця ДТП ОСОБА_6 . Внаслідок таких дій ОСОБА_4 є потерпілим, йому завдано матеріальної шкоди, оскільки він має сплатити за ремонт двох автомобілів, а також моральної шкоди, яку поніс у зв`язку з незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності. Однак, на відповідну заяву від 14.05.2020 року слідчий безпідставно виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим.

В судове засідання заявник подав заяву про підтримання скарги з викладених в ній мотивів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000297 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем працівниками УПП у Львівській області. Відомості в ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.03.2020 року за заявою ОСОБА_4 .

14.05.2020 року ОСОБА_4 подав слідчому клопотання від 12.05.2020 року про визнання його потерпілим.

Оскаржуваною постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 14 травня 2020 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000297 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Слідчим зроблено висновок, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_4 потерпілим, оскільки не встановлено факту заподіяння будь-якого виду шкоди.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З наявних матеріалів скарги вбачається, що прийняттю оскаржуваного рішення передувало проведення повної та всебічної перевірки обставин, які мають значення для кримінального провадження, викладені у ньому висновки є такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, постанова слідчого відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.

Оцінюючи законність постанови слідчого від 14.05.2020 про відмову у визнанні потерпілим, слід врахувати, що КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому:

-очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення;

-відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву;

-очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням та заподіяною шкодою;

-наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншому виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України;

-неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 364 КК України, полягає у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. При цьому, відповідно до ч. 3 примітки 1 ст. 364 КК України, істотною шкодою у статті 364 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Виходячи з визначення поняття потерпілого, яке міститься у статті 55 КПК України (фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди), логічним є висновок, що на момент прийняття слідчим рішення про визнання потерпілим, шкода вже повинна бути завдана останньому від кримінального правопорушення, що розслідується.

Із матеріалів скарги вбачається, що завдання шкоди заявник ОСОБА_4 пов`язує із безпідставним притягненням його до адміністративної відповідальності внаслідок незаконних дій працівників УПП у Львівській області.

Отже, про наявність шкоди, завданої скаржнику незаконними діями працівників поліції, можна вести мову лише в разі встановлення наявності ознак їх неправомірних дій при складанні адміністративних матеріалів.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні, де на думку заявника порушуються його права, на даний час не встановлено суттєвого порушення його прав під час оформлення матеріалів, не можливо стверджувати на цій стадії про наявність у нього будь-якої шкоди та відповідно про наявність підстав для визнання його потерпілим.

З цих підстав слідчий суддя вважає обґрунтованою оскаржувану постанову слідчого, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 14 травня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000297 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1