Справа № 206/2578/20
Провадження № 1-кс/206/212/20
У Х В А Л А

16 червня 2020 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Самарського відділу поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області щодо невизнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001244 від 15 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

за участю:

представника заявника ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невизнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 26 травня 2020 року скаржником слідчому СВ Самарського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було заявлено клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001244. Слідчий листом №А-10 від 29 травня 2020 року відмовив у визнанні скаржника потерпілим у кримінальному провадженні. Проте з зазначеним скаржник не погоджується, земельна ділянка, що відповідно до матеріалів кримінального провадження є об`єктом самозахоплення, перебуває у його власності, він володіє, розпоряджається та користується нею. Також слідчий у відповіді наголосив на тому, що встановлюється розмір шкоди та кому вона заподіяна, проте для визначення розміру шкоди слідчий не провів жодних дій, статус заявника, як власника земельної ділянки у кримінальному провадженні не визначено. У зв`язку з викладеним ОСОБА_3 просить слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_5 протиправною та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0001244 від 15 грудня 2019 року.

В судовому засідання представник заявника вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Додатково повідомила суду, що у зв`язку з проведенням досудового розслідування власник майна зазнає збитків та позбавлений користуватися своєю власністю у повному обсязі.

Слідчий Самарського відділу поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Відсутність слідчого рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим відділом Самарського відділу поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001244 від 15 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до частини 1 статті 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Так, в обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 суду надано копію клопотання на ім`я слідчого СВ Самарського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 без конкретної дати « » травня 2020 року, яка отримана діловодом ВП 20 травня 2020 року, в прохальній частині якого останній просив слідчого взяти свідчення у осіб щодо яких відкрито кримінальне провадження №0001244, долучити ряд документів та надати для ознайомлення та фотокопії матеріали кримінального провадження.

Проте, з зазначеного клопотання ОСОБА_3 не вбачається звернення до слідчого з вимогою про залучення його у даному кримінальному провадженні у якості потерпілого, а тому обставини, зазначені у скарзі ОСОБА_3 , не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами.
Крім того, скаржник ОСОБА_3 у своїй скарзі просить суд зобов`язати слідчого ОСОБА_5 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, проте з цього приводу вважаю необхідним зазначити наступне.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Так, слідчий діє в межах своїх повноважень та проводить слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.
Положення ч. 4 ст. 40 КПК України вказують, що слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.
При цьому, слідчий суддя не є стороною обвинувачення й не може давати вказівки або зобов`язати слідчого здійснити певні дії, адже при вирішенні даного питання слідчий є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України. Слідчий суддя під час розгляду скарги в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України не має повноважень зобов`язувати слідчого визнавати ту чи іншу особу потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки такі повноваження не надані слідчому судді нормами КПК України.
Крім того, з відповіді слідчого вбачається, що клопотання ОСОБА_3 від 26 травня 2019 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні розглянуто, що не може свідчити про наявність бездіяльності зі сторони слідчого, а результат розгляду зазначеного клопотання являється процесуальним рішенням самостійної процесуальної особи, що узгоджується з положеннями частини 5 ст. 40 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить в першу чергу здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обстави та те, що клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим було розглянуто слідчим, тому слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Самарського відділу поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області щодо невизнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001244 від 15 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1