Справа № 289/364/20
Номер провадження 1-кп/289/46/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного

представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальних проваджень № 0000097 від 20.02.2020, № 0000117 від 02.03.2020 та № 0000149 від 22.03.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моделів Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, на утриманні нікого не має, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.08.2010 вироком Андрушівського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 18.08.2011 рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області іспитовий строк скасовано, направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 28 днів ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2014;

-24.11.2016 вироком Андрушівського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; 27.06.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;

-20.11.2019 вироком Радомишльського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до 3 років позбавлення волі;

вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Пожерки Рожищенського району Волинської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, на утриманні нікого не має, студента 3-го курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Радомишльський професійний ліцей», проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом, діючи таємно, вчинив крадіжку кобили вартістю 15666,67 грн. з гужовою повозкою, яка вартості не має, яка належить ОСОБА_8 та стояла на дорозі біля господарства ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та поїхав нею в с. Лутівка Радомишльського району Житомирської області, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 15666,67 грн.

Крім того, 25.02.2020 ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_10 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, за пропозицією останнього домовились вчинити крадіжку бензопили з приміщення столярного цеху ОСОБА_11 .

В цей же вечір близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_5 , перебуваючи в цей час обидва в стані алкогольного сп`яніння, погодившись із пропозицією малолітнього ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємну крадіжку чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом, прийшли до приміщення столярного цеху, який розташований по АДРЕСА_4 , де малолітній ОСОБА_10 , матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, за допомогою ОСОБА_4 , проник через вікно в приміщення столярного цеху, звідки таємно викрали бензопилу «STIHL MS 230» вартістю 4349,42 грн., яку передав через вікно ОСОБА_4 , а неповнолітній ОСОБА_5 в цей час спостерігав за обстановкою, щоб їх дії не були ніким помічені, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, заподіявши своїми незаконними діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4349,42 грн.
Крім того, 20.03.2020 близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , достовірно знаючи про вік неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, маючи психологічний вплив на нього, в ході спільної бесіди про можливість вчинення крадіжки, шляхом переконань, вмовлянь та особистим прикладом схилив ОСОБА_5 спільно вчинити крадіжку чужого майна, усвідомлюючи при цьому, що таким чином втягує неповнолітнього у злочинну діяльність.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, усвідомлюючи протиправних характер вчинюваних дій, діючи з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , скориставшись відсутність власника дачного господарства по АДРЕСА_5 , враховуючи сприятливу обстановку, а саме те, що їх злочинні дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, шляхом відчинення дверей проникли до гаража в подвір`ї господарства за зазначеною адресою, звідки таємно викрали водяний насос «Optima JET100PL» вартістю 1830,00 грн., який належить ОСОБА_12 , електричний подовжувач довжиною 20 м вартістю 350,00 грн., який належить власнику господарства ОСОБА_13 , а також господарські речі, які для власника ОСОБА_13 матеріальної цінності не представляють. В подальшому ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1830,00 грн., а потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 350,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінальних правопорушень по вказаних трьох епізодах не заперечував, однак, надавати покази відмовився, пояснюючи тим, що все повідомив раніше на досудовому слідстві.
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, пояснивши, що під час скоєння крадіжки бензопили із приміщення столярного цеху він спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб ніхто не помітив їх дії та своєчасно попередити ОСОБА_4 у разі появи сторонніх осіб, після викрадення бензопили вони її продали, а витрачені гроші витратили на цигарки та продукти харчування. По факту крадіжки з дачного господарства в с. Городчин повідомив, що скоїв крадіжку разом із ОСОБА_4 водяного насосу, електричного продовжувача за обставин, вказаних у вироку. Зазначив, що шкодує про вчинене, розкаюється.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_11 не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, в матеріалах справи знаходяться їх заяви про розгляд справи без їх участі, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до обвинувальних актів, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, при цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеними фактами:

-за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення;

-за ч. 1 ст. 304 КК України як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись вимогами ст.ст. 50, 65, 103 КК України, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченим покарання, приходить до наступного.

Згідно з вимогами п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, при призначенні покарання неповнолітньому підсудному відповідно до вимог ст. 103 КК України крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК України, необхідно брати до уваги умови життя й виховання неповнолітнього, вплив на нього дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи.
Вивченням даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше не судимий, має середню освіту та навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Радомишльський професійний ліцей», за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та перебуваючи в складних життєвих обставинах.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 його мати ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що її син останнім часом змінився, став допомагати по господарству, доглядати своїх малолітніх трьох сестер, менше спілкуватися з друзями, шкодує про скоєне і говорить, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , останній проживає в малозабезпеченій, неблагополучній та багатодітній сім`ї, виховувався без батька, який помер коли ОСОБА_5 був ще малий, останній навчається в Радомишльському професійному ліцеї, фізично розвинутий, хронічних захворювань не має, має друзів з антисоціальною направленістю, легко піддається під вплив злочинного середовища. Мати не займається вихованням сина, навпаки, на останнього негативно впливають товариші матері, з якими вона вживає алкогольні напої, до того ж сама мати, яка зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги належному вихованню дітей.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, враховуючи характеризуючу особистість ОСОБА_5 інформацію, його спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі можливе.

При визначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке являється тяжким. Суд також бере до уваги умови життя неповнолітнього обвинуваченого, який зростав у неповній сім`ї, мати належним чином не займалася його вихованням, що вбачається із Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання та змісту досудової доповіді, враховує соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально-психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, враховуючи умови його життя та виховання, вплив дорослих, наявність декількох пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, думку прокурора та захисника неповнолітнього обвинуваченого, які вважають за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання, та призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75, 76, 104 КК України, при цьому підстав для застосування статті 69 КК України судом не вбачається.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обтяжуючими покарання ОСОБА_4 обставинами, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше неодноразово судимий; неодружений, на утриманні нікого не має; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання надана негативна характеристика; офіційно не працевлаштований.
При призначенні покарання суд враховує, що вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення являються тяжкими злочинами, бере до уваги молодий вік обвинуваченого, його критичне ставлення до скоєного, потерпілі претензій не мають, зважаючи на позицію прокурора висловлену в дебатах, приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 304 КК України, а при встановленні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки нові кримінальні правопорушення за зазначеним кримінальним провадженням ОСОБА_4 було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.11.2019.

Понесені по провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинувачених.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-378 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

-за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю даних кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, суд, до призначеного покарання частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.11.2019, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його затримання 13.05.2020.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
У відповідності до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 628,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 628,04 грн. по 314,02 грн. з кожного.

Речові докази:

-гужову повозку та кобилу, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити власнику за належністю;

-гроші в сумі 605,00 грн., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області повернути власнику;

-бензопилу «Stihl MS 230», яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 - залишити власнику за належністю;
-три металеві ручні коси, три газети, три ковдри, простирадло, штори, дві занавіски, обпалені клубки мідного дроту від електричного подовжувача, повернуті власнику ОСОБА_13 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1