Справа № 487/810/20
Провадження № 1-кп/487/494/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000237 від 22.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Червона Річка міста Хабаровськ РФ, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, пенсіонеру, малолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
21.01.2020 року близько 18:00 год., ОСОБА_4 перебував біля будинку №35 по вул. Карпенко в м. Миколаєві, де побачив потерпілого ОСОБА_5 . Під час раптово виниклого конфлікту з потерпілим, на ґрунті виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення легких тілесних пошкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на умисне спричинення тілесних пошкоджень потерпілого, ОСОБА_4 наніс потерпілому один удар колючо-ріжучим предметом в область грудної клітини зліва.
Згідно висновку експерта, ОСОБА_5 мають місце пошкодження у вигляді сліпої непроникаючої рани грудної клітини зліва, дане тілесне пошкодження утворилося від однієї ударної дії колючо-ріжучим предметом, не виключено клинка ножа. По ступеню тяжкості дане тілесне пошкодження відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України 02.03.2020 року до суду надійшла угода про примирення від 02.03.2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

Сторони кримінального провадження просять затвердити вказану угоду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору, для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У судовому засіданні ОСОБА_4 просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 також просить затвердити угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 і розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердив суду, що не має до підозрюваного матеріальних претензій. Матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Щире каяття згідно зі ст. 66 КК України судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачена розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Керуючись Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди", статтями 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 02.03.2020 р., укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення від 02.03.2020 року покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1