Справа № 175/4092/17-к
Провадження № 1-кп/175/239/17
Ухвала

Іменем України

26 травня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також представника потерпілої та цивільного позивача

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001228 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Родинське Донецької області, там же проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, інваліда 3 групи,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта від 30 травня 2017 року ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 07 травня 2017 року приблизно о 23.00 годині він, керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Tucson ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «РСІ», рухався по вул. Шосейній у м. Підгородне Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області зі сторони м. Новомосковська у напрямку вул. Крайньої.

Під час руху ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та їх зміни, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого в районі АЗС «Shell», розташованої на 228 км автодороги М-04 «Знам`янка Ізварине», допустив зіткнення з автомобілем «АС Y27175-036-01» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався у попутному з ним напрямку у суміжній лівій смузі.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «АС» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому верхньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням відламків і садна лобної області праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1570е від 24.05.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день).

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії водія ОСОБА_10 , який грубо порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, який встановлює: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Невиконання ОСОБА_11 вимог цього пункту Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Необережні дії обвинуваченого ОСОБА_10 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.
26 травня 2020 року від захисника ОСОБА_4 до канцелярії суду надійшло письмове клопотання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.
Під час судового провадження захисник підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 , якому головуючим роз`яснені правові наслідки застосування ч.1 ст.49 КК України, підтримав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Представник потерпілої ОСОБА_9 і цивільного позивача ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти закриття кримінального провадження у тому разі, якщо закінчилися строки, передбачені ст.49 КК України.
Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, суд приходить до наступного.
За приписом частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Частиною 2 статті 12 КК України передбачено, що злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з того, що з дня вчинення ОСОБА_11 інкримінованого йому злочину, за який передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тобто який відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, - минуло понад три роки, клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, а за приписом вказаної статті кримінального закону і п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що є обов`язковим видом звільнення.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.
Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
Під час досудового розслідування ОСОБА_13 запобіжний захід на обирався.
За приписом частин 1 і 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати та на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що лише при ухвалені обвинувального вироку, постановлені ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи, що по кримінальному провадженню не ухвалюється обвинувальний вирок і з огляду на вимоги ч.ч.1 і 2 ст.124, ч.1 ст.129 КПК України, цивільні позови, заявлені потерпілою ОСОБА_9 і цивільним позивачем ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу, суд залишає без розгляду (а.с.п.39-56,58-68).
У зв`язку з вищевикладеним уточнені цивільні позови ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , які надійшли до канцелярії суду 18 лютого 2020 року і по яким судом не вирішувалося питання щодо їх прийняття до розгляду у кримінальному провадженні, підлягають поверненню позивачам.
З такими позовами ОСОБА_9 і ОСОБА_12 вправі звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Вимогами п.6 цієї ж частини ст.5 вказаного Закону також передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення будь-якого кримінального правопорушення, незалежно від об`єкту посягання.
Вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної і моральної), завданої у результаті заподіяння тілесних ушкоджень або смерті, незалежно від того, настали такі наслідки в результаті вчинення кримінального правопорушення або інших дій чи бездіяльності, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно Закону.
Виходячи з наведеного та з урахуванням судової практики, цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягає поверненню судовий збір за вимоги морального характеру, сплачений потерпілою ОСОБА_9 і цивільним позивачем ОСОБА_12 у розмірах по 640 грн. (а.с.п.38,57).
З підстав, передбачених ч.2 ст.124 КПК України, суд не стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи № 6/10.1-425 від 25.05.2017 року, які складають 790,96 грн. (а.к.п.76).
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.124, 129, 284, 286, 369 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 від 26 травня 2020 року задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши відносно нього кримінальне провадження № 0001228.
Цивільні позови потерпілої ОСОБА_9 та цивільного позивача ОСОБА_12 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу - залишити без розгляду.
Уточнені позовні заяви потерпілої ОСОБА_9 та цивільного позивача ОСОБА_12 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю «РСІ» та обвинуваченого ОСОБА_5 повернути позивачам.
Повернути потерпілій ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_5 ) та цивільному позивачу ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_6 ) сплачений ними судовий збір у розмірах по 640 (шістсот сорок) гривень відповідно до квитанцій № 120 та № 121 від 13 червня 2017 року.
Витрати на залучення експерта для проведення експертизи № 6/10.1-425 від 25 травня 2017 року, які складають 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 копійок - віднести за рахунок держави.
Приналежний ТОВ «РСІ» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «Hyundai Tucson ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та приналежний Державній інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 автомобіль «АС Y27175-036-01» реєстраційний номер НОМЕР_4 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 і ОСОБА_8 по розписках від 14 і 15 травня 2017 року, після набрання ухвалою законної сили залишити у розпорядженні власників (законних володільців) за належністю.
Копію ухвали після її проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору і представнику потерпілої.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1