Справа № 347/774/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/5/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.4 ст .187, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2019 року продовжено застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 27 січня 2020 року включно, з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70А).

Розмір застави, визначеної обвинуваченому ухвалою від 12.08.2019 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу захисник зазначає, що В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_7 покликається на такі доводи: клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу є невмотивованим, необґрунтованим, ризики не підтверджені достатніми та належними доказами; рішення суду про застосування запобіжного заходу постановлене без урахувань положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та рішень ЄСПЛ; судом не взято уваги, що ОСОБА_6 , має міцні соціальні зв`язки, є одруженим, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, його дружина не працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, до затримання працював в правоохоронних органах охоронником взводу охорони об`єктів публічної безпеки Мукачівського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію, виступ прокурора, який заперечив проти поданої апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним і таким, що не може бути оскаржено.

Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

Надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, до кожного учасника кримінального провадження застосовується належна правова процедура та гарантується право на перегляд судового рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження № 347/774/19 в провадженні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 129, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2019 року продовжено, зокрема, застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою, визначеною ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2019 року.

Суд дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою із визначенням застави, врахувавши при цьому, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується, що з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та дійшов обґрунтованого висновку про існування таких обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Всі викладені захисниками обвинувачених апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні їм строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційних скарг захисника про допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає безпідставними.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й не вбачає підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому за ч.4 ст.187, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4