Справа № 524/1682/20
Провадження № 1-кс/524/1567/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника ПАТ «Транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії «Укртатнафта» - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000021 від 07.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 197-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 року слідчим ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кременчуцької прокуратури ОСОБА_5 , подано до суду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000021 від 07.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Мотивуючи подане клопотання про арешт майна, слідчий вказує, що за результатами опрацювання Публічної кадастрової карти встановлено, що посадовими особами Кременчуцької міської ради передано у користування земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0082; :01:001:0083; :01:001:0084; :01:001:0085; :01:002:0164 з порушенням вимог земельного законодавства.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000021 від 07.02.2020 щодо можливого невиконання службовими особами Кременчуцької міської ради своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам у вигляді передачі в користування земельних ділянок, що знаходяться на території міста Кременчука, без дотримання встановленого Земельним кодексом України порядку та не вжиття заходів, спрямованих на повернення земельних ділянок із чужого незаконного володіння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що вищезазначені земельні ділянки самовільно використовуються невідомими особами не за цільовим призначенням, що підтверджено актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства №319-ДК/0240/АП/09/01/-20, №322-ДК/0243/АП/09/01/-20, №323-ДК/0244/АП/09/01/-20 від 03.06.2020 від 03.06.2020.

У подальшому до начальника Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області 03.06.2020 скеровано рапорт про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0082; :01:001:0085; :01:002:0164 самовільно зайняті невідомими особами для вирощування сільськогосподарських культур. За даним фактом слідчим відділом Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області внесені відомості до ЄРДР за № 0001882 від 04.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури 04.06.2020 року вище зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне провадження та присвоєно номер № 0000021.

Посилаючись на те, що у кримінальному провадженні врожай сільськогосподарських культур, що росте на вказаних земельних ділянках, загальною площею 140,5829 га, які розташовані за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, та самі земельні ділянки визнано у встановленому порядку речовим доказом, слідчий, з метою забезпечення збереження речового доказу та недопущення знищення врожаю, його збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на теперішній час не встановлені, просить на час розслідування накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0082; :01:001:0085; :01:002:0164, які перебувають на праві постійного користування у Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», , юридична адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Свіштовська, будинок 3, шляхом заборони розорення, засіву та збору врожаю, а також накласти арешт на врожай сільськогосподарських культур, який знаходиться на площах самовільно зайнятих земельних ділянок, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0082, яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, площею самовільно зайнятої земельної ділянки, що зайняті посівами сільськогосподарських культур (зернові) 68,8435 га; земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0085, яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, площею самовільно зайнятої земельної ділянки, що зайняті посівами сільськогосподарських культур (зернові) 44,3801 га, загальна площа земельних ділянок, що зайняті посівами сільськогосподарських культур (зернові), які розташовані за межами земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0085 становить 7,8453 га; земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0164, яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, площею самовільно зайнятої земельної ділянки, що зайняті посівами сільськогосподарських культур (соняшник) 19,5140 га.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Представник ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» - адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що клопотання є необґрунтованим, відсутні належні докази вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 197-1 КК України. Крім того, вказав, що перевірку дотримання норм земельного законодавства проведено без повідомлення представників ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», протоколи огляду місця події та відповідні акти обстеження земельних ділянок від 02.06.2020 року складено з порушенням норм чинного законодавства.

Під час розгляду матеріалів представник пояснив, що підприємством у жовтні 2018 року було укладено договір з «Дніпро Агротех» про утримання в належному стані території вздовж автомобільної дороги, чи є насадження сільськогосподарських культур на цій території та які саме на даний час йому не відомо.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 07.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Постановою від 02 червня 2020 року слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000021 від 07.02.2020 року земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0082; :01:001:0085; :01:002:0164, що перебувають на праві постійного користування за ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», та сільськогосподарські культури, якими зайняті вищезазначені земельні ділянки.

Як вбачається з клопотання про накладення арешту, слідчий посилається на те, що вказане у клопотанні майно, а саме: земельні ділянки, які мають доказове значення у кримінальному провадженні та визнані речовими доказами, мають бути збережені разом з врожаєм до закінчення досудового розслідування, оскільки незастосування такого заходу на досудовому розслідуванні може перешкодити кримінальному провадженню.

Положенням ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Злочини, передбачені ч. 1 ст. 367 та ч. 1 ст.197-1 КПК України є злочинами з матеріальним складом, при цьому в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані, які б могли підтвердити завдання значної шкоди.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру.

Судом встановлено, що земельні ділянки, на які слідчий просить накласти арешт, є комунальною власністю, передані ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» у постійне користування відповідно до рішення виконкому Кременчуцької міської ради від 09 липня 1999 року, яке на даний час є чинним.

Слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на земельні ділянки, про які йдеться в клопотанні, оскільки в ході розгляду справи судом не було встановлено ризик знищення, пошкодження, відчуження зазначеного нерухомого майна, а право користування в даному випадку не може бути обмежено, так як ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» має законне право постійного користування земельними ділянками відповідно до чинного рішення, прийнятого органом місцевого самоврядування. Із наданих органом досудового розслідування доказів на даний час неможливо зробити остаточного висновку про самовільне зайняття вказаних земельних ділянок, до того ж не встановлено особу, якій інкримінується вчинення правопорушення, не визначено і не доведено можливий розмір збитків. Крім того, суд зауважує, що в актах обстеження земельних ділянок, складених працівниками Управління з контролю за використанням та охороною земель, йдеться про нецільове використання земельних ділянок, а не самовільне зайняття, як вказує слідчий.

Розглядаючи вимогу про накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур, слідчий суддя виходить з того, що слідчий в своєму клопотанні не визначив точний перелік майна, індивідуальні ознаки, його вартість, що не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, та позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.

Вказана обставина позбавляє можливості слідчого суддю при винесенні судового рішення взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України.

Крім того, слідчим не зазначено та судом не встановлено інших підстав для накладення арешту на земельні ділянки та врожай такі, як: забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, оскільки санкції ч. 1 ст. 367 КК України та ч.1 ст.197-1 КК України, за якими внесено відомості до ЄРДР, не передбачають застосування спеціальної конфіскації або конфіскації. До того ж, в матеріалах справи відсутні докази щодо наявності в кримінальному провадженні заявленого цивільного позову.

Отже, суд приходить до висновку, що в ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на земельні ділянки та врожай у кримінальному провадженні не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Такі висновки суду узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обгрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі Смирнов проти Росії було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 168,170-173, 309, 369-372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000021 від 07.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 197-1 КК України,- відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 16 червня 2020 року о 13.00.

Слідчий суддя: ОСОБА_1