Справа № 296/4982/20
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про примусове відібрання зразків голосу підозрюваної ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове відібрання зразків усного мовлення підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для їх використання під час проведення криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, - звукозапису (фоноскопічної експертизи).
В обґрунтування поданого клопотання вказав, що слідчими СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 27.01.2020р. за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2020р. близько 09:40 ОСОБА_5 , діючи спільно з групою осіб за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на отримання службовою особою начальником Макарівської квартирно-експлуатаційної частини ОСОБА_6 неправомірної вимоги за вчинення в інтересах ОСОБА_10 дій, пов`язаних із оформленням документації щодо квартири та надання дозволу на прописку місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим продажем квартири, діючи умисно та з корисливих мотивів, отримали від останнього неправомірну вигоду у розмірі 37500 грн. для передачі ОСОБА_6 .
Слідчим СУ ГУ НП в Житомирській області вручено ОСОБА_6 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
У кримінальному провадженні №0000012 від 27.01.2020р. призначено судову криміналістичну експертизу матеріалів та засобів відео, - звукозапису (фоноскопічну експертизу).
Підозрювана ОСОБА_5 у присутності захисника відмовилася добровільно надавати зразки усного мовлення для їх використання під час проведення судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, - звукозапису (фоноскопічної експертизи).
Ініціатор клопотання зазначив, що у звязку з цим на даний час в ході досудового розслідування виникла необхідність отримати зразки усного мовлення підозрюваної ОСОБА_5 для подальшого їх використання під час проведення судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, - звукозапису (фоноскопічну експертизу).
В засіданні суду прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник проти задоволення клопотання заперечили.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує наступне.
Приписами ст. 245 КПК України врегульовано питання, що стосується отримання зразків для експертизи.
Згідно ч.2 ст.245 КПК України порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).
Вимоги до змісту клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені ч.2 ст.160 КПК України.
Так, у клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Натомість, в порушення наведеної норми прокурором не вказано значення відібраних зразків усного мовлення підозрюваної ОСОБА_5 для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Також, не обгрунтовано можливість використання як доказів зразків усного мовлення підозрюваної ОСОБА_5 та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих зразків.
Правовою підставою для відібрання зразків голосу підозрюваної прокурор зазначає ст.245 КПК України.
Вказаною статтею врегульовано питання отримання зразків для експертизи, зокрема, відбирання біологічних зразків у особи.
Так, відповідно до ч.3 ст.245 КПК України у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Аналіз наведеної норми свідчить про можливість відібрання саме біологічних зразків у особи.
Разом з тим, чинний КПК України не містить визначень, що є об`єктом біологічних зразків особи. Відсутні також і посилання на те, що зразки усного мовлення фізичної особи відносяться до категорії біологічних зразків.
Як визначено ч.ч.1,2 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 23.04.2003р. у справі «Полторацький проти України» вказав, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.
У рішенні від 23.06.1995р. у справі «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказав: під терміном «закон» слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності» та «передбачуваності». Суд зазначає, що «закон» повинен бути належним чином доступним: громадяни повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як «закон» , якщо вона не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку. Громадянин повинен мати можливість у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачати, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.
Насамперед, суд повинен розглянути чи було втручання здійснене «відповідно до закону». Цей вираз, по-перше, вимагає, щоб відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна бути здатна передбачити його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (рішення у справах «Круслен проти Франції та «Ювіг проти Франції»).
Враховуючи, що чинним КПК України не передбачено примусове відібрання зразків голосу у особи, відсутність правових підстав для відповідного втручання у права особи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про примусове відібрання зразків голосу підозрюваної ОСОБА_5 для проведення експертизи задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 160-166, 245, 372, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про примусове відібрання зразків голосу підозрюваної ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1