ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643/143/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/1556/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , з участю представника цивільного відповідача ОСОБА_11 , без участі потерпілої ОСОБА_9 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченої та її захисника, представника цивільного відповідача на вирок Московського районного суду м. Харкова від 09 12 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, працюючу водієм у КП «Салтівське трамвайне депо», заміжню, раніше не судиму, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком у 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Стягнуто з КП «Салтівське трамвайне депо» на користь ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди 33446 грн. 26 коп. та 700 грн. на проведення оцінювання матеріального збитку, а всього 34146 грн. 26 коп.
Стягнуто з КП «Салтівське трамвайне депо» на користь ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до КП «Салтівське трамвайне депо», третя особа ОСОБА_7 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 1055 грн. 52 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що 18.01.2017 року, о 18 годині 12 хвилин, ОСОБА_7 керувала технічно справним трамваєм «Т-3», бортові номери вагонів № 661 та № 662, на якому рухалася по маршруту № 26, по пр. Тракторобудівників м. Харкова зі сторони пр. Ювілейний в напрямку вул. Салтівське шосе.
Під час здійснення посадки/висадки пасажирів на трамвайній зупинці «Салтівське шосе», розташованій навпроти будинку № 137-А по вул. Салтівське шосе, ОСОБА_7 грубо порушила вимоги п.п. 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України, та почала рух трамваю, не впевнившись, що пасажир ОСОБА_9 вийшла з вагону, внаслідок чого сталося затискання дверима вагону трамваю правої ноги ОСОБА_9 її падіння та подальше волочіння по землі.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 212-С/17 від 20.02.2017 року, отримала закритий перелом правої ключиці зі зсувом, що є середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Порушення п.п. 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , які згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 138/17 від 24.02.2017 року знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що вона, керуючи технічно справним трамваєм, проявила необачність і не врахувала дорожню обстановку, перед початком руху не впевнилася, що всі пасажири закінчили посадку/висадку з вагонів трамваю, почала рух трамваю та допустила затискання дверима вагону трамваю ноги пасажира ОСОБА_9 , яка виходила з нього, внаслідок чого сталося її падіння та подальше волочіння по землі, що спричинило вищевказані наслідки.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 разом зі своїм захисником адвокатом ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просили вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити за недоведеністю вини обвинуваченої належними та допустимими доказами.

У разі відхилення їх доводів та відмови у закритті кримінального провадження, просили про призначення нового розгляду справи у суді першої інстанції.

Вказували про незаконність та необґрунтованість вироку суду та вважали його таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Вважали, що вирок базується на припущеннях та недопустимих доказах, а справу розглянуто несправедливим та упередженим судом.

На вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга цивільним відповідачем по справі представником КП «Салтівське трамвайне депо» ОСОБА_11 , яка просила про скасування вироку та про ухвалення нового в частині відмови у задоволення цивільного позову, вважаючи, що при встановленні розміру цивільного позову, позивачка не дотрималася принципів розумності і справедливості та переоцінила глибину своїх фізичних та моральних страждань.

До початку розгляду апеляційних скарг, обвинувачена ОСОБА_7 подала письмове клопотання про закриття кримінального провадження щодо неї на підставі ст. 49 КК України із звільненням її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинуваченій було роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження по нереабілітуючим обставинам.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої та її захисника, думку прокурора, представника потерпілої та представника цивільного відповідача, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, подія якого відбулася 18 січня 2017 року.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

На даний час строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності сплив, у зв`язку з чим обвинуваченою і було заявлено заявлене клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку давності притягнення її до кримінальної відповідальності.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки відповідно до ст. 12 КК України злочин за яким обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а станом на 27 лютого 2020 року вже минуло три роки з моменту скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження у справі та звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до вимог ст. 49 КК України, що відповідає положенням п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити представнику КП «Салтівське трамвайне депо» ОСОБА_11 , що вона не позбавлена права урегулювання цивільного позову в порядку цивільного судочинства, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю з нереабілітуючих обставини.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.5 ч.1 ст.407, 417, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - скасувати, а кримінальне провадження, - закрити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4