ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1520/15-к
Провадження № 1-кс/210/993/20

"23" червня 2020 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу Металургійного ВП Криворізького відділу поліції ГУНП України у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження № 0002052, внесеного до ЄРДР 28 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України ,-
особи, які беруть участь у розгляді скарги: скаржник ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді 09 червня 2020 звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу Металургійного ВП Криворізького відділу поліції ГУНП України у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження № 0002052, внесеного до ЄРДР 28 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. В обґрунтування скарги зазначає, що 02 травня 2020 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у залученні як потерпілого у кримінальному провадженні. Скаржник з вказаною постановою не згоден, тому просить суд скасувати постанову слідчого та постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого залучити ОСОБА_3 у якості потерпілого у межах кримінального провадження № 0002052, внесеного до ЄРДР 28 липня 2014 року.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив суд її задовольнити
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.
У відповідності до ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0002052, внесеного до ЄРДР 28 липня 2014 року, слідчий суддя доходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що 28 липня 2014 року до слідчого відділу Дзержинського РВ КМУ надійшли матеріали згідно яких невстановлена особа під час перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні підробила підпис останнього в офіційних документах.
За даним фактом 28 липня 2014 року слідчим відділом Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розпочато кримінальне провадження №0002052, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
До СВ Металургійного ВП КВП 29 квітня 2020 року надійшло клопотання по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР № 0002052 від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому останній в порядку ст.ст. 55,56 КПК України просить визнати його потерпілим по вказаному кримінальному провадженню.
Слідчим ОСОБА_4 02 травня 2020 винесено постанову про відмову у залученні як потерпілого у кримінальному провадженні.
Не погодившись із постановою слідчого, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку статті 303 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора чи слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.
Частиною 1 статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є необґрунтованою з наступних підстав.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності достатті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Так, статтею 55 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридичнаособа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з частинами 1,3,5,6 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
Відповідно до частини 5 статті 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Здійснюючи оцінку правомірності та обгрунтованості постанови старшого слідчого слідчого відділу Металургійного ВП Криворізького відділу поліції ГУНП України у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у межах кримінального провадження № 0002052, внесеного до ЄРДР 28 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК слідчий суддя вирішує питання, чи є підстави стверджувати, що заявник має бути визнаний у конкретному провадженні.
Диспозицією ч.1 ст. 358 КК України передбачено відповідальність за підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвічується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
Предметом злочину не визнаються документи, які хоч і мають певне юридичне значення, але не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків (наприклад, різноманітні заявки, запити, характеристики, супроводжувальні листи, вкладиші до посвідчень, первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій).
Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
При встановленні ознак офіційного документа слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.
Об`єктом злочину є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення,
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Обов`язковою суб`єктивною ознакою підроблення документа, виготовлення підробленого штампа, печатки або бланку є мета використання зазначених предметів як підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обов`язків і має конкретний характер (приховати шлюб або судимість, збільшити стаж роботи за спеціальністю, влаштуватись на певну посаду, вступити до вузу, тощо).
Тобто, склад злочину, визначений частиною 1 статтею 358 КК України не передбачає сторони потерпілого, оскільки об"єктивна сторона охоплюються лише діями по підробці або збуту офіційних документів, і не охоплюються настанням наслідків у вигляді завдання шкоди.
Виходячи з наведеного, слідчий СВ Металургійного ВП ОСОБА_4 законно і обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у залученні його у вказаному кримінальному провадженні як потерпілого, а відповідно скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає
Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу Металургійного ВП Криворізького відділу поліції ГУНП України у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження № 0002052, внесеного до ЄРДР 28 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24 червня 2020 року о 15год.00хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24)

Слідчий суддя: ОСОБА_1