Провадження №11-кп/801/635/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000054 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 429,00 грн., скасовано арешт на майно, вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 16.12.2018 приблизно о 02.54 год., перебуваючи біля входу у магазин «АТБ-Маркет», що розташований по вулиці В. Інтернаціоналістів, 2Г, в м. Вінниці, побачив решітку зливоприймача. Після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_7 , будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, під`їхав на власному автомобілі марки Renault «Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , до вхідних дверей магазину «АТБ-Маркет» та не виходячи з машини узявши до рук решітку зливоприймача, вартість якої згідно з висновком експерта КНДІСЕ № 207/19-21 від 10.01.2019 року становить 201,00 гривню, поклав її до автомобіля та покинув місце вчинення злочину.
Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд та своїми умисними діями заподіяв ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальної шкоди на суму 201,00 грн.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, а також неправильно застосував норми закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях і суперечливих показаннях свідків, а матеріали кримінального провадження не містять доказів винуватості обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що умислу на крадіжку зливної решітки не мав, її власника не знав, вона просто лежала на землі, а тому він поклав її у багажник свого автомобіля.
Після того, як дізнався, що решітка належить магазину «АТБ» добровільно повернув решітку власнику, а тому останній збитків не зазнав.
З огляду на вказане, відсутня суб`єктивна сторона злочину.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У межах розгляду апеляційної скарги апеляційний суд повторно не досліджує докази відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, оскільки учасники кримінального провадження таких клопотань не заявляли.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог закону при ухваленні оскаржуваного вироку, а винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена сукупністю належних та допустимих доказів, всебічно досліджених та послідовно викладених судом першої інстанції у вироку.
Так, судом першої інстанції вірно та обґрунтовано враховано на підтвердження винуватості обвинуваченого покази: представника потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Винуватість обвинуваченого також підтверджується відеозаписом з відеокамери, яка здійснює спостереження центрального входу до магазину «АТБ-Маркет», згідно якого о 02:39:11 год. під`їхав автомобіль марки «Рено Логан», д.н.з., НОМЕР_1 до центрального входу «АТБ-Маркет» що знаходиться за адресою: вул. В. Інтернаціоналістів 2Г. 02:39:39 вийшов з лівих передніх дверей обвинувачений, підійшов до металевої решітки яка знаходиться близько 2-3 метрів до центрального входу магазину «АТБ-Маркет». 02:42:38 він сів в автомобіль та під`їхав до решітки, відкрив передні ліві дверцята автомобіля та зігнувшись, де знаходилась решітка, декілька секунд знаходився зігнутим після чого піднявся та зачинив двері та поїхав у невідомому напрямку.
За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме - умислу на крадіжку.
З даного приводу Суд зазначає, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України з суб`єктивної сторони передбачає прямий умисел, тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права (протиправно), передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.
Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить певному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.
Що стосується посилання захисника, що в даному випадку мала місце знахідка решітки, то з цього приводу колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне.
Аналіз положень ст. 337-339 Цивільного кодексу України дає можливість прийти до висновку, що знахідкою є рухома річ (майно), втрачена або загублена власником (володільцем) поза його волею і ким-небудь знайдена.
За нормативним визначенням крадіжка це таємне викрадення майна, яке є завідомо чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.
Вказана позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 07 лютого 2013 року у справі № 5-30кс12 та Постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 761/31918/14-к.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, потерпілий тимчасово втратив контроль над своїм майном, при цьому факт не прикріплення викраденої решітки зливоприймача не має значення, оскільки обвинувачений мав розуміти, що майно мало власника та виконувало певну функцію і не було загублене. Окрім того, обвинувачений повернув потерпілому ще 4 такі решітки.
Встановлені під час розгляду справи фактичні ознаки діяння збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а добровільність повернення замість однієї чотирьох решіток, не впливає на кваліфікацію дій та не виключає склад злочину.
Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 не містить обґрунтованих підстав для прийняття судом рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .
Істотних порушень вимог КПК, які б стали підставою для скасування або зміни судового рішення, колегія суддів не вбачає.
З огляду на вказане, апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 - без змін.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 щодо ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4