Справа № 748/2347/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/281/20
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 липня 2019 року за № 0000604, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.09.1995 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 14.03.1996 указом Президента України «Про амністію» від 20.02.1996 звільнений;

- 31.03.1999 Деснянський районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 26.09.2005 по відбуттю строку покарання; 06.02.2001 Сарненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 183-3 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України приєднано покарання у вигляді 2 років 8 місяців позбавлення волі по вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.03.1999, до відбуття 4 роки 8 місяців;

- 17.05.2006 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, 19.10.2010 на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова умовно-достроково звільнений з невідбутим строком покарання 3 місяці 10 днів;

- 26.12.2011 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.02.2012 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 17.03.2016 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.02.2017 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.09.2018 по відбуттю строку покарання;

- 07.10.2019 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, за сукупністю злочинів, до цього покарання приєднано покарання, призначене за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.10.2019, та призначено остаточне покарання за ці злочини у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 08.07.2019.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 тимчасово залишено в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1884,12 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 08 липня 2019 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію господарства за адресою: АДРЕСА_2 , та, розбивши скло вікна, проник до будинку за вказаною адресою, де з шухляди тумби у спальній кімнаті намагався таємно викрасти грошові кошти у сумі 680 грн., що належать ОСОБА_9 , чим намагався спричинити останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Однак, ОСОБА_8 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий у кімнаті вказаного будинку свідком ОСОБА_10 ..

В апеляційній скарзі, не заперечуючи своєї провини, правильності кваліфікації дій та міри й виду покарання, ОСОБА_8 просить переглянути вирок суду та зменшити йому процесуальні витрати за проведення експертизи.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, аргументи обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції, обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження вони не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вбачається із вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, а саме, щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, відомості про особу винуватого, який раніше неодноразово судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, та обґрунтовано прийшов до висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

Прохання обвинуваченого щодо зменшення йому процесуальних витрат за проведення експертизи, які були визначені у розмірі 1884 грн. 12 коп. колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу.

За змістом ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у вказаному провадженні залучався судовий експерт Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_11 з метою проведення судово-дактилоскопічної експертизи, витрати на проведення якої складають 1884 грн. 12 коп., які документально підтверджено, та обґрунтовано і відповідно до вимог ч.2 ст.122 КПК України при постановленні зазначеного обвинувального вироку стягнуто з обвинуваченого на користь держави. Розрахунок судових витрат зроблено на підставі Постановки Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 р. № 710 з наступними змінами та Наказу МВС України від 27.02.2019 р. № 133, які є підзаконними актами і підлягаєть виконанню. Стороною захисту не наведено жодного доводу, в тому числі з посиланням на нормативні акти, які б давали суду підстави для зменшення судових витрат.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим, а тому скасуванню чи зміні він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407-408, 411-419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим під вартою в той же строк з моменту отримання копії даної ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4