Справа № 204/7709/19
Провадження № 1-кп/204/744/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0001820 від 06 вересня 2019року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Володимирівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 05.09.2019 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 13:40, знаходячись по пр. Пушкіна, неподалік будинку № 24 в м. Дніпро, на землі знайшов та підібрав, тим самим, незаконно придбав два медичні шприци об`ємом 5 мл, один із яких заповнений рідиною коричневого кольору, у невстановленій кількості, але не менш як 0,9605 г, та який в подальшому став незаконно, всупереч вимогам ст. 4 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 №863 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР (зі змінами), зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

05.09.2019 приблизно о 13:40 поблизу будинку № 24 по пр. Пушкіна у м. Дніпро працівниками поліції за паління тютюнових виробів у громадському місці був зупинений ОСОБА_5 , та після складення адміністративного матеріалу ОСОБА_5 із верхньої кишені сумки синього кольору, яка була при ньому в той момент, дістав та надав для огляду два одноразові медичні шприци, один із яких об`ємом 5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1 мл, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3962 від 25.10.2019 має масу 0,9605 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0272 г, який згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами) віднесений до таблиці 1 списку 1, та являється особливо небезпечним наркотичним засобом, а згідно Наказу МОЗ України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» (із змінами) не є невеликим розміром наркотичного засобу, що знаходиться в незаконному обігу, який ОСОБА_5 , умисно, повторно, незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро каявся, просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Зазначив, що повністю погоджується з кваліфікацією злочину за ознакою повторності, оскільки на момент розгляду справи існують інші кримінальні провадження в судах за ст.309 КК України, як за ч.1 ст. 309 КК України та ч.2 ст.309 КК України, за якими епізоди вчинені ним за часом раніше.
Захисник підтримала позицію свого підзахисного, просила суд призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та довідку про вартість експертизи та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми навмисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України. При цьому, суд вважає правильною кваліфікацію злочину за ознакою повторності, з огляду на наступне.
На день розгляду кримінального провадження в Україні немає єдиної практики розгляду справ з такою проблематикою, як кваліфікація злочину за ознакою повторності у відсутності вироків суду, що набрали законної сили, але при наявності в судах/органах досудового розслідування інших кримінальних проваджень за епізодами, що за часом трапились раніше. Немає єдиної практики і в рішеннях Верховного Суду.
У судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду цього провадження в інші суди направлені обвинувальні акти щодо ОСОБА_5 (28.02.2019 Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області за ч.1 ст.309 КК України, 12.02.2019 Новокадакським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України, 13.03.2019 Новокодацьким ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за ч.2 ст.309 КК України). Таким чином, події за цим обвинувальним актом за будь яких обставин мали місце після направлення інших обвинувальних актів за ст.309 КК України до судів. При цьому, з пояснень учасників процесу (зокрема, самого обвинуваченого) та даних Єдиного реєстру судових рішень, остаточних рішень за обвинувальними актами, направленими до судів, наразі немає, справи перебувають на розгляді.
Відповідно до ч.1 ст.32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК. При цьому, з теорії права вбачається, що повторність має місце незалежно від того, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений нею злочин. Така позиція є логічною, оскільки в разі, якщо б суд міг кваліфікувати вчинений злочин за ознакою повторності лише за наявності обвинувального вироку за злочин, передбачений тією самою статтею або частиною статті КК України, що за часом було вчинено раніше, то права учасників процесу, зокрема, на судовий розгляд кримінального провадження в розумні строки, кожного разу перебувало б під загрозою порушення (в даному випадку особа, яка повністю визнає, що злочин скоєно нею повторно, була б змушена чекати на набрання законної сили вироків суду за епізодами, за які обвинувальні акти направлені до судів 28.02.2019, 12.02.2019, 13.03.2019), та була б позбавлена можливості в розумні строки завершити розгляд цього кримінального провадження, що протирічить як ч.ч.1,2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, так і ч.1 ст.28 КПК України. При цьому, ч.3 ст.28 КПК України вичерпно визначає критерії розумності строків: складність кримінального провадження, поведінка учасників кримінального провадження, спосіб здійснення слідчим, прокурором, судом своїх повноважень.
Одночасно суд зауважує, що надмірне перебування особи в статусі обвинуваченого, тривалість якого залежить від обставин, не передбачених ч.3 ст.28 КПК України (в даному випадку від закінчення розгляду справ іншими судами та набрання вироками законної сили), штучно створює для обвинуваченого певні обмеження, передбачені процесуальними обов`язками особи в статусі обвинуваченого, що додатково порушує права обвинуваченого, зокрема, на свободу та особисту недоторканість.
Крім того суд вважає за неможливе та таке, що протирічить вимогам закону, з наміром уникнення порушення розумних строків за цим кримінальним провадженням, перекваліфікацію дій обвинуваченого на ч.1 ст.309 КК України, оскільки це прямо суперечить ч. 1 ст.32 КК України, так як обвинуваченим вчинено кілька діянь, що мають ознаку злочинів, при цьому, епізод, що наразі розглядається судом, є останнім за часом серед усіх, що перебувають на розгляді судів.
І в останнє, але не за значенням, суд зауважує, що в разі виправдання ОСОБА_5 , відмови від обвинувачення, звільнення від кримінальної відповідальності, погашення чи зняття судимості у кримінальному провадженні за епізодами, що передують цьому епізоду, обвинувачений не позбавляється права звернутися до суду з заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами на підставі п.4 ч.2 ст.459 КПК України (у зв`язку із існуванням інших обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку).
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, всі обставини справи.
Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.
ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2016 року, але при цьому є осудною особою, одружений.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленій судом обставині, що пом`якшує покарання останньому.

Разом з тим, суд враховує дані про особу обвинуваченого, той факт, що він щиро каявся, не судимий, одружений, та приходить до висновку, що реальне відбування покарання є занадто суворою та категоричної мірою та що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, та на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбування призначеного покарання звільняє, якщо на протязі випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, покладені на нього судом у відповідності до ст.76 КК України.
Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 1256 грн. 08 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 31.10.2019, а саме: одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл, який згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №1/8.6/3962 від 25.10.2019, має масу 0,9605 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено (маса опію ацетильованого після проведення експертизи складає 0,3427 г), та другий медичний шприц об`ємом 5 мл, який заповнений рідиною прозорого кольору, яка згідно висновку експертизи №1/8.6/3962 від 25.10.2019 має масу 0,9427 г та є ангідритом оцтової кислоти, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час судового розгляду не обирався, клопотань про його обрання від учасників процесу не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 1256 грн. 08 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 31.10.2019, а саме: одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл, який згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №1/8.6/3962 від 25.10.2019, має масу 0,9605 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено (маса опію ацетильованого після проведення експертизи складає 0,3427 г), та другий медичний шприц об`ємом 5 мл, який заповнений рідиною прозорого кольору, яка згідно висновку експертизи №1/8.6/3962 від 25.10.2019 має масу 0,9427 г та є ангідритом оцтової кислоти, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1