Справа № 305/642/20
Номер провадження 1-кс/305/212/20
УХВАЛА

06.07.2020. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, що внесене 15 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2020 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, що внесене 15 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, що був накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від 19 травня 2020 року.

Клопотання мотивовано тим, що 19 травня 2020 року, слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_6 постановлено ухвалу, якою з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000349 від 15.05.2020, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб Камаз 5320, синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.12.2003 належить ОСОБА_7 , у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій, призначення ряду необхідних судових експертиз, та з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Просив взяти до уваги, що ОСОБА_5 надав зазначений автомобіль громадянину ОСОБА_8 для одноразової поїздки для власних потреб. У кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000349 від 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, громадянин ОСОБА_5 не має жодного відношення до кримінального правопорушення, навіть не має у кримінальному провадженні ніякого процесуального статусу. Тимчасово вилучений та арештований транспортний засіб не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не визнаний і не може бути визнаний, як речовий доказ у кримінальному провадженні. Звертаючись до суду, слічий зазначив, що метою накладення арешту є збереження речових доказів, а відтак накладення арешту на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію у такий спосіб арешту як заборона навіть і користування ними не відповідає положенням чинного КПК та практиці Європейського суду з прав людини. Таке втручання в право на мирне володіння майном не переслідує суспільний інтерес та не є пропорційним визначеним цілям кримінального провадження і явно вказує на порушення державою ст.1 Першого протоколу і положенню ст.2 КПК, тому тимчасово вилучений та арештований за ухвалою слідчого судді транспортний засіб - Камаз 5320, синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.12.2003 належить законному володільцю громадянину ОСОБА_7 , який був затриманий та вилучений у громадянина ОСОБА_8 . Тому, транспортний засіб підлягає поверненню ОСОБА_5 , як законному володільцю, на підставі довіреності. На підставі наведеного просив постановити ухвалу, якою скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2020 року по справі №305/642/20, відносно транспортного засобу - Камаз 5320, синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.12.2003 належить ОСОБА_7 та повернути вказаний транспортний засіб законному володільцю, ОСОБА_5 .
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав наведених у клопотанні та просив задовольнити. Зазначив, що його довіритель ОСОБА_5 , на підставі довіреності, являється законним володільцем транспортного засобу - автомобіля марки Камаз 5320, синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 . На момент постановлення ухвали про накладення арешту на вказаний автомобіль, гр. ОСОБА_5 знаходився за межами України. У зв`язку з наведеним, його довіритель має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про скасування арешту на майно. Зазначила, що у кримінальному провадженні, ще не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Зокрема, у кримінальному провадженні не призначена експертиза та жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З огляду на викладене вважає, що на даний час відсутні підстави для скасування арешту майна.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за№0000349 від 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від 19.05.2020, задоволено клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно. З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000349 від 15.05.2020, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб Камаз 5320 синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.12.2003 належить ОСОБА_7 , хоча фактично останні 12 років перебуває у користуванні сім`ї ОСОБА_10 та піщано-гравійну суміш у кількості близько 3м3, яка знаходиться на кузові вантажного автомобіля Камаз, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій, призначення ряду необхідних судових експертиз, та з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 Кримінального-процесуального кодексу України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст.174 КПК України.
Згідно п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Адвокат, ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , як на підставу для скасування арешту на майно, посилається на те, що арешт на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб Камаз 5320 синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.12.2003 належить ОСОБА_7 накладено необґрунтовано.
Частиною 1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, предметом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно пункту 1 ч.2 цієї статті, арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_6 було встановлено, що наявні, передбачені нормами КПК, правові підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб Камаз 5320 синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.12.2003 належить ОСОБА_7 , хоча фактично останні 12 років перебуває у користуванні сімї ОСОБА_10 та піщано-гравійну суміш у кількості близько 3м3, яка знаходилася на кузові вантажного автомобіля Камаз, з метою збереження речових доказів. В іншому випадку не були б досягнуті цілі застосування цього заходу шляхом запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, втрати, пошкодження, знищення, приховання тощо) на вказане майно.
Транспортний засіб, марки Камаз 5320 синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.12.2003 належить ОСОБА_7 , являється предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя важає, що арешт на транспортний засіб Камаз 5320, синього кольору із д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.12.2003 належить ОСОБА_7 , накладено обґрунтовано.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що у рамках кримінального провадження№0000349 від 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Зокрема, у кримінальному провадженні не призначена експертиза та жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Оцінюючи надані сторонами докази слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Окрім цього, вимогами ч.1 ст.9 КПК України регламентовано, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Так, ч.1 ст.40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
У відповідності до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
При цьому, у ст.22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що арешт на майно накладено обгрунтовано, на даний час не відпала потреба у застосуванні арешту майна, оскільки досудове розслідування триває, у кримінальному провадженні, ще не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Зокрема, не призначена експертиза та жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тому відсутні підстави для скасування арешту на майно, накладеного у рамках даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, що внесене 15 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10 липня 2020 року, о 13 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1