ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/93/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.399 КПК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про арешт майна.
Накладено арешт на на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 97,3 кв.м., по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), який на час звернення з клопотанням зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), шляхом заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаного вище житлового будинку.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року а клопотання прокурора залишити без задоволення.

На думку апелянта, оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, постановленим з порушенням вимог КПК України.
При перевірці апеляційної скарги ОСОБА_3 встановлені підстави для повернення апеляційної скарги, виходячи з наступного:
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Зокрема, відповідно до Рішення ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року в п. 53 якого зазначено, що «… право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмежуванням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави…», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Як вбачається з судових матеріалів Харківською місцевою прокуратурою №4 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000142 від 02.12.2019 за заявою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайства), вчиненого у великих розмірах.
В ході досудового розслідування підлягають перевірці доводи заявника про те, що підписання між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 11.12.2009, без подальшого здійснення державної реєстрації права власності, удаваного договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 було спрямованим на заволодіння у майбутньому (після придбання добросовісним набувачем) в такий спосіб вказаним житловим будинком, який підлягав реалізації через прилюдні торги у зв`язку з необхідністю погашення його за рахунок боргів перед кредиторами ОСОБА_7 .
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилається на те, що він є особою, майно якої арештовано.
Між тим, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Так ч. 7 ст. 173 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Статтею 64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Таким чином, у розумінні положень ст.64-2, ст.170, ч.7 ст. 173, п.9 ст.309 КПК України правом оскаржити рішення слідчого судді про накладення арешту на майно наділена саме третя особа.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 02.12.2019 року власником житлового будинку по АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_5 . (а.с. 22).
Слідчий суддя наклав арешт саме на майно, що належить ОСОБА_5 на час розгляду клопотання
ОСОБА_3 до апеляційної скарги надав копію Витягу з Державного реєстру правочинів станом на 11.12.2009, в якому зазначено, що він є набувачем вказаного будинку.
Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Тому, звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 не надав належного документального підтвердження того, що він є власником чи володільцем арештованого майна.

Крім того, відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_8 від 11.12.2019 зупинено державну реєстрацію обтяження, припинення арешту нерухомого майна на житлового будинку по АДРЕСА_1 , оскільки заяву №37287717, було прийнято лише 03.12.2019, однак було встановлено наявність ухвали Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 про заборону вчинення дій, пов`язаних з реєстрацією житлового будинку по АДРЕСА_1 .
В розумінні вимог ст. 393, ст.64-2, ч.7 ст. 173 КПК України ОСОБА_3 не вірно зазначив свій процесуальний статус, а право подавати апеляційну скаргу є похідним від процесуального статусу.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України регламентує, що посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів всіх судових інстанцій.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 не є в даний час суб`єктом апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, передбаченої п.9 ч.1 ст.309 КПК України, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Отже, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України необхідно повернути апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року, оскільки вона подана особою, що не має в даний час права подавати апеляційну скаргу.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_3 в подальшому права звернутися з апеляційною скаргою з додержанням порядку, передбаченого КПК України за наявності належного зазначення та підтвердження встановленого чинним КПК України процесуального статусу чи скористатись вимогами ст.174 КПК України подавши клопотання про скасування арешту майна до слідчого судді.
Керуючись ст. 399 КПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року щодо накладення арешту на майно разом з доданими до неї матеріалами невідкладно повернути особі, що її подала.

Ухвала щодо повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2