ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1336/20 Справа № 205/4546/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001375 від 05 червня 2018 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Орджонікідзе, громадянина України, українця, яким має середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
- 03.12.2015 Нікопольським міськрайонним судом в Дніпропетровській області: ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком Нікопольського міського районного суду від 28.04.2015 та вироку Дніпропетровського апеляційного суду від 28.07.2015 року, до відбуття 3 роки та 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 02.07.2018 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з 08.01.2020 року.
Доля речових доказів та процесуальних вирішена у відповідності вимог закону.
Цим вироком, дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому повторно.
За обставин встановлених судом та детально викладених у мотивувальній частині вироку, ОСОБА_8 за місцем відбування свого покарання у ДВК №89 за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1-А, 04.06.2018 близько 16.00 год. побачив на землі паперовий згорток, підійшов до нього, підняв, оглянув, визначив для себе, що пакет містить в собі наркотичний засіб «канабіс» та не маючи передбаченого законом дозволу на проведення дій з наркотичними засобами, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс; без мети збуту, всупереч ст.4 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 №863, поклав вказаний згорток до правої зовнішньої кишені спортивної кофти одягненої на ньому, тим самим повторно незаконно придбав наркотичний засіб.
Після цього ОСОБА_8 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на повторне незаконне зберігання без мети збуту наркотичного засобу почав переміщуватися з вищевказаним згортком по території виправної колонії, тим самим незаконно зберігав його при собі.
В той ж день, близько 16:15 год. ОСОБА_8 був зупинений співробітниками ДВК №89, оскільки вів себе підозріло. Після цього були викликані співробітники Новокадацького ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області, та в період часу з 16:20 по 16:40 год. ними проведено огляд, в ході якого ОСОБА_8 в присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції з правого зовнішнього карману спортивної кофти, одягненої на ньому, наперсний згорток з наркотичним засобом «канабіс».
Надана на експертизу 19.06.2018 речовина рослинного походження темно-зеленого кольору в паперовому згортку, яка вилучена 04,06.2018 року у ОСОБА_8 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс», обіг якого заборонений, масою 10,989 г. Маса в перерахунку на суху речовину становить 10,152 г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, перевищує невеликі розміри - 5 грамів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме: у вступній частині вироку зазначити не зняті та непогашені судимості ОСОБА_8 за вироками від 05.08.1999 року Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України в редакції 1960 року, та від 01.11.2006 року Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку з вищезазначеними судимостями дії ОСОБА_8 , які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, кваліфіковано як повторні.
Однак, у вироку ані в анкетних даних обвинуваченого, ані в мотивувальній частині вищевказані судимості не зазначено, однак незаконні дії ОСОБА_8 все ж кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються, а тому доводи апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції порушив вимоги чинного кримінального процесуального закону України, що тягне за собою зміну вироку, оскільки у вступній частині вироку не було зазначено відомості про непогашені судимості ОСОБА_8 , вважає їх необгрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, дії обвинуваченого ОСОБА_8 було кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому повторно. Однак, суд першої інстанції у вступній частині вироку від 10 лютого 2020 року відносно ОСОБА_8 зазначив в анкетних даних обвинуваченого лише його останню непогашену судимість. На переконання колегії суддів, вказане хоча і має місце, але відповідно до положень вищевказаних норм закону не є підставою для зміни вироку в цій частині, оскільки ця обставина не перешкодила і не могла перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Крім того, в апеляційній скарзі прокурора не наведено доводів відносно того, яким чином таке порушення закону перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, оскільки при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.08.1999 року, а також вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області 01.11.2006 року, та кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України, за ознакою вчинення злочину повторно.
Разом з тим, ч. 2 ст. 374 КПК України не вимагає обов`язкового перерахування у вступній частині вироку непогашених судимостей обвинуваченого із зазначенням дати попередніх вироків та статей, за якими його засуджено, тоді як характеризуючі дані обвинуваченого, в тому числі і дані про судимості, досліджені в судовому засіданні, враховані при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 при ухвалені оскаржуваного вироку.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи прокурора щодо не зазначення у вироку суду першої інстанції відомостей про непогашені судимості обвинуваченого не є істотним порушенням у розумінні ст. 412 КПК України та не можуть бути підставою для скасування чи зміни судового рішення, оскільки за своїм змістом та характером не є суттєвими та не вплинули на правильність прийнятого рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4