н/п 1-кп/174/23/2020
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2020 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000416 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не працює, одружений, зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.12.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.122, ст.75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки;
- 05.10.2010 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.01.2013 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області на не відбутий строк покарання 01 рік 10 днів;
- 10.06.2015 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 23.08.2017 р. з Софіївської ВК Дніпропетровської області (№ 45) за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.2017 р. умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців,-

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 16.12.2019 року, приблизно о 09.05 год., в квартирі АДРЕСА_2 , під час спілкування з власником квартири, раніше йому незнайомим ОСОБА_4 , повідомив йому про те, що він начебто є працівником «облгазу» та здійснює плановий огляд газового обладнання, після чого, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом повідомлення неправдивих відомостей та оманливих умов, запропонував ОСОБА_4 надати йому грошові кошти в сумі 400,00 гривень начебто для заміни деталей газового обладнання, при цьому заздалегідь не маючи наміру на придбання та заміну вказаних деталей потерпілому. У свою чергу ОСОБА_4 , виходячи зі своєї необізнаності та похилого віку, будучи впевненим у тому, що ОСОБА_6 виконає свою обіцянку та надасть запропоновані ним послуги, погодився на вказану пропозицію та в цей же день, тобто 16.12.2019 року, близько 09.10 год., продовжуючи знаходитись в квартирі, передав останньому за його обманні послуги грошові кошти в сумі 400 грн., після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись грошима на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму .

Повторно, ОСОБА_6 , 18.12.2019 року, приблизно о 10.05 год., в квартирі АДРЕСА_3 , під час спілкування з власником квартири, раніше йому незнайомою ОСОБА_7 , повідомив їй про те, що він начебто є працівником «газової служби» та здійснює плановий огляд газового обладнання та з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом повідомлення неправдивих відомостей та оманливих умов, запропонував ОСОБА_7 надати йому грошові кошти в сумі 420,00 гривень начебто для заміни деталей газового обладнання, при цьому заздалегідь не маючи наміру на придбання та заміну вказаних деталей потерпілій. У свою чергу ОСОБА_7 , виходячи зі своєї необізнаності та похилого віку, будучи впевненою в тому, що ОСОБА_6 виконає свою обіцянку та надасть запропоновані ним послуги, погодилась на вказану пропозицію та в цей же день, тобто 18.12.2019 року, близько 10.10 год., передала останньому за його обманні послуги грошові кошти в сумі 420,00 грн., після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись грошима на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 420,00 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані по ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 р., відносно ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16.02.2019 р.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження вказаного запобіжного заходу на 60 днів мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, вчинених на протязі нетривалого часу після його звільнення з місць позбавлення волі, будучи повідомленим про підозру у вчиненні інших злочинів, кримінальні провадження щодо яких перебувають на розгляді у Жовтоводському міському суді Дніпропетровської області та Добропільському районному суді Донецької області, не працює та не має легальних джерел доходів, хоча не був позбавлений можливості працевлаштування, не має міцних соціальних зв`язків, є особою, раніше неодноразово судимою, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, тому знаходячись на свободі , може почати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки до цього вже неодноразово вчиняв злочини, за які був засуджений, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно підозрюваного вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, не зменшились та продовжують існувати, а суспільний інтерес у даній справі, об`єктом якого є власність людини, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи людини, тому продовження запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст.183 КПК України, а підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на менш суворий відсутні.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти клопотання заперечує, мотивуючи тим, що прокурор ставиться до нього упереджено, пред`явлене йому обвинувачення в частині зазначення часу вчинення ним злочинів не відповідає дійсності, до того ж, про вчинення ним цих кримінальних правопорушень він повідомляв у своїй заяві на адресу органів поліції ще у липні 2019 р., не мав можливості працевлаштуватися офіційно, бо є особою раніше судимою, в зв`язку з чим йому необґрунтовано відмовляли у працевлаштуванні, не порушував умови запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраного відносно нього по іншому кримінальному провадженню, і просить обрати стосовно нього саме такий запобіжний захід ,оскільки має намір усиновити свою дитину, що не має змоги зробити знаходячись, у місцях позбавлення волі, а також з цієї причини не може встановити свідків, які б могли свідчити на його користь по даному кримінальному провадженню. До того ж, він оскаржив до Апеляційного суду ухвалу суду, постановлену у попередньому судовому засіданні по цій справі, де йому було відмовлено у зміні запобіжного заходу на менш суворий і вважає, що ця обставина перешкоджає розгляду даного клопотання, тому воно є передчасним.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання також заперечує та просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на менш суворий у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурором не доведено, а додатково надані ним документи на обґрунтування його доводів не можуть бути прийняті судом як допустимі докази по справі, оскільки досудове розслідування вже скінчилося і прокурор не може збирати докази.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Згідно з п.2 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3-х років, виключно у разі , якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, зокрема, що цій особі повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, вчинених на протязі нетривалого часу після звільнення з місць позбавлення волі, на даний час обвинуваченому ОСОБА_6 також повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувачення у вчиненні інших кримінальних правопорушень, кримінальні провадження по яким знаходяться на розгляді у Жовтоводському міському суді Дніпропетровської області та Добропільському районному суді Донецької області, що в цілому дає суду підстави для висновку, що знаходячись на волі, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки легальних джерел доходу він не має, хоча і не був позбавлений можливості працевлаштуватися або стати на облік у органах зайнятості населення, чого не зробив, існування зазначеного ризику було підставою для обрання відносно обвинуваченого даного запобіжного заходу на досудовому слідстві і на даний час цей ризик не зменшився, і запобігти йому застосуванням відносно обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів неможливо, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою слід продовжити на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора .

Підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий, про що просять захисник та обвинувачений, суд не вбачає по вищенаведеним обставинам.

Разом з тим, зазначений прокурором ризик можливості переховування обвинуваченого від суду, суд вважає не доведеним, оскільки прокурором не надано об`єктивних доказів на підтвердження цих обставин, до того ж, даний ризик не був підставою при обранні відносно обвинуваченого даного запобіжного заходу на досудовому слідстві.

Також, суд не приймає у якості доказів по справі характеристику, видану ОСОБА_6 директором КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_8 , оскільки викладені у ній обставини не підтверджені будь-якими об`єктивними доказами, а наявність у сім`ї обвинуваченого заборгованості по оплаті комунальних послуг за займане ними житло взагалі не стосується предмета судового розгляду у межах даного клопотання.

При цьому доводи захисника щодо неможливості збирання прокурором доказів на обґрунтування вимог даного клопотання, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 132 КПК України, обов`язок подання суду доказів обставин, на які сторони кримінального провадження посилаються при вирішенні питань про застосування заходів кримінального провадження, якими є, зокрема, запобіжні заходи, покладається на сторони кримінального провадження, тобто у даному випадку прокурора, який повинен довести існування ризиків, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

До того ж, додатково отримані прокурором документи, що долучені до клопотання, надані ним стороні захисту до початку даного судового засідання в порядку ч.11 ст.290 та ч.2 ст.184 КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що оскарження обвинуваченим в апеляційному порядку ухвали суду, постановленої в підготовчому судовому засіданні в частині відмови стороні захисту у зміні даного запобіжного заходу на менш суворий, не може слугувати перешкодою для розгляду даного клопотання по суті, на що вказує обвинувачений, оскільки предметом розгляду цього клопотання є інше питання, а саме продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Також, при обранні 19.12.2019 р. підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом визначено заставу в розмірі 15000 грн., у разі внесення якої на підозрюваного покладено певні обов`язки, термін дії яких встановлено з дня внесення застави до 16.02.2020 р. включно.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає продовженню, застава не внесена, але може бути внесена в майбутньому, то строк дії вказаних обов`язків, які покладаються на обвинуваченого у разі внесення застави, слід визначити з дня її внесення до закінчення строку дії даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 193, 194, 197, 199, 331, 333 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, на строк 60 днів, тобто до 04 квітня 2020 року включно.

Термін дії обов`язків, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_6 в разі внесення застави, визначити з дня її внесення до 04 квітня 2020 року включно.

Строк дії ухвали - до 04 квітня 2020 р. включно.

На ухвалу на протязі 7 днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1