ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/4163/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1046/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Службове підроблення
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000476 від 16.04.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 366-1 КК України повернутий прокурору прокуратури Харківської області.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті, в порушення вимог п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України відсутнє формулювання обвинувачення, а також в порушення п.2 ч.2 ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування не відображені всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що обвинувальний акт складений та затверджений прокурором з дотриманням всіх вимог, передбачених кримінальним процесуальним законом, у тому числі вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Зазначив, що суд повертаючи обвинувальний акт з підстав неконкретності в обвинувальному акті фактичних обставин та формулювання обвинувачення, вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст.314 КПК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, з дотриманням норм ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю її доводів щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, в тому числі вимог передбачених п.5 ч. 2 цієї статті. Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має чітко визначені частини, а саме стосовно формулювання обвинувачення (арк.2 абз.1), фактичних обставин злочину, що інкримінується обвинуваченому, і які прокурор вважає встановленими (арк. 2-4), а також правову кваліфікацію цих злочинів з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (арк. 3-4).
Натомість висновки суду першої інстанції, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, містять вказівки про відсутність формулювання обвинувачення.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що після зазначення відомостей про особу обвинуваченого, в ньому чітко зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні певних дій за певними обставинами, які прокурор вважає встановленими (арк.2 абз.1).
За таких обставин, немає підстав вважати правильним висновок суду першої інстанції про відсутність формулювання обвинувачення у змісті обвинувального акту, який фактично містить чітку вказівку в чому він обвинувачується (а.с. 2).
Разом з цим, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції надано оцінку змісту обвинувачення, що, відповідно до ст.314 КПК України, не входить до компетенції суду під час проведення підготовчого судового засідання. Процесуальна оцінка формулювання обвинувачення, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 318-380 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду щодо суті пред`явленого обвинувачення є передчасними, оскільки вони висловлені судом без дотримання процедури судового розгляду. Натомість зі змісту обвинувального акту об`єктивно вбачається наявність відокремленої структурної частини формулювання обвинувачення (арк. 2 абз. 1 кр. провадження).
Крім того, додатки до обвинувального акта, визначанні ч.4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання, а чинний КПК України не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу повернення обвинувального акта прокурору. Виправлення цих недоліків можливе під час судового розгляду, шляхом всебічного з`ясування всіх обставин кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вбачає безпідставність процесуального рішення суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність повернення обвинувального акта прокурору, який відповідає вимогам норм ст.291 КПК України.
За таких обставин, висновки суду, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, а постановлене рішення про повернення обвинувального акту прокурору - може негативно вплинути на розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених ст.7 п.п. 2, 21 та ст.ст.9, 28 КПК України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів прокурора та слушності вимог в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, дотримання розумних строків та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних принципів, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15, 21 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 9 ч.6, 404, 405, 407 ч. 1 п. 6, 412 ч. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4