Справа № 539/682/20
Провадження № 1-кп/539/118/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю : прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження № 0000028 про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мильці Полтавського району Полтавської області, громадянки України, не працюючої, не одруженої, має на утриманні неповнолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , освіта середня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , судимої : 12.12.2016 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією 1/2 частини майна, що є у її власності,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05.01.2020 року приблизно о 13 год. 24 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля торговельного місця, що знаходиться на площі Ярмарковій у м. Лубни, Полтавської області, навпроти магазину «АТБ», помітила на прилавку грошові кошти належні потерпілій ОСОБА_5 , після чого у неї виник умисел на таємне викрадення грошових коштів потерпілої. Так, діючи умисно, з корисливими метою та мотивом, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 5 000 грн., що належать ОСОБА_5 та розпорядилася даним майном за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 5 000 грн.

Крім цього, повторно, 29.01.2020 року приблизно о 10 год. 45 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в коридорі дитячої поліклініки, що знаходиться за адресою: вул. Л. Толстого, 16, м. Лубни, Полтавської області, побачила в рюкзаку потерпілої ОСОБА_6 належний останній мобільний телефон Хіаоmi Redmi 5А, який вона вирішила викрасти. Так, діючи умисно, з корисливими метою та мотивом, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала належний ОСОБА_6 мобільний телефон Хіаоmi Redmi 5А, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №293 від 07.02.2020 року 1400 грн. та розпорядилася даним майном за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1400 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочинів при вищевикладених обставинах визнала повністю, про обставини скоєння злочинів дала показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_7 пояснила, що у січні 2020 року вона з прилавку викрала грошові кошти у потерпілої ОСОБА_5 в розмірі 5000 грн., які в подальшому використала на свої потреби. На даний час грошові кошти не повернуті оскільки не мала змоги цього зробити через введений карантин. Також в січні 2020 року була з дитиною у поліклініці, де витягнула із рюкзака потерплої ОСОБА_6 телефон та в подальшому продала його за 500 грн. Через деякий час телефон потерпілій було повернуто. У вчиненому кається.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового провадження, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченої.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_7 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_7 , в таємному викраденні чужого майна (крадіжці); таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, встановлена і доведена, а її дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України та за ч.2 ст.185 КК України відповідно, оскільки нею було вчинено дані злочини.

Згідно ст. 66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є активне сприяння розкриттю злочинів, оскільки вона, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні давала змістовні показання, направлені на розкриття злочинів та встановлення всіх їх обставин, способу вчинення злочинів, розміру викрадених грошових коштів.

При цьому, суд не вважає встановленою таку обставину справи, що пом`якшує покарання обвинуваченої, яка вказана в обвинувальному акті, як щире каяття з огляду на наступне.

Так, суд враховує, що лише сам факт визнання вини особою у вчиненні злочину, не є достатньою підставою вважати, що у даному випадку має місце пом`якшуюча вину обставина щире каяття. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачена вживала заходи щодо відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_5 . Як зазначила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачена обіцяла їй відшкодувати шкоду, однак до цього часу шкоду не відшкодувала. Сам по собі факт віднайдення працівниками правоохоронного органу частини викраденого у майна, а саме мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_6 , не свідчить про наявність в діях обвинуваченої такої обставини справи, що пом`якшує покарання, як щире каяття. Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 22.03.2018 по справі № 759/7784/15-к.

Згідно ст.67 КК України обставиною справи, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинуваченою вчинено нові умисні злочини як особою, яка має судимість за умисний злочин.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної ОСОБА_7 , яка вину в скоєному визнала, раніше судима, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі за кожен із вчинених злочинів.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, враховуючи думку учасників судового провадження, обставини справи та особу винної, суд вважає за необхідне визначити остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції її від суспільства. При цьому суд враховує те, що вона за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вину визнала, активно сприяла розкриттю злочинів, думку потерпілих, які при призначенні покарання покладалися на розсуд суду, позицію прокурора, який вважав, що по справі є підстави для застосування ст.75 КК України, склад та вартість викраденого майна, те, що станом на час розгляду справи майнова шкода потерпілій ОСОБА_6 відшкодована шляхом повернення викраденого майна, вчинені злочини не є тяжкими, висновок досудової доповіді відділу пробації.

Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, ОСОБА_7 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з максимальним іспитовим строком у три роки.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеній експертизі.

Керуючись ст. 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи №293 від 07.02.2020 року в розмірі 628 грн. 04 коп.

Речові докази по справі : мобільний телефон Хіаоmi Redmi 5А - залишити потерпілій ОСОБА_6 , як їй належний.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1