№ 1-кп/755/146/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2020 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянула у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016879 від 10.12.2016 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, з незакінченою вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Казахстану, м. Семипалатинськ, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

У провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016879 від 10.12.2016 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження у наступному складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор прохав призначити обвинувальний акт до судового розгляду, зазначивши, що він відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту відсутні.

Захисник ОСОБА_9 заявила клопотання про те, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Так, 10.12.2016 року було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 203-2 КК України та відкрито кримінальне провадження №0016879. Відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 19 липня 2019 року та п. 3Розділу II-I сторінки шостої реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0016879 за ч. 3ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України 19 липня 2018 року кримінальне провадження № 0016879 за ознаками ч. 1 ст. 203-2 КК України об`єднано з кримінальним провадженням № 0006885 від 19.07.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 209 КК України. Тобто, відомості про об`єднане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР 19.07.2018 року. 19.07.2018 року було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України. Клопотання про продовження строків досудового розслідування після вручення повідомлення про підозру від 19 липня 2018 року підозрюваному ОСОБА_5 не вручались, відповідно, строки досудового розслідування продовжені відносно ОСОБА_5 не були, що свідчить про те, що строки досудового розслідування закінчились 20 вересня 2019 року.

Отже, у зв`язку з тим, що відомості про об`єднане кримінальне провадження були внесені до ЄРДР 19 липня 2019 року, тобто після набрання чинності абзацом другим пункту 10 частини першої статті 284 КПК України, який відповідно до пункту четвертого параграфу другого розділу четвертого ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативних актів», постанови Пленуму Верховного суду від 30.11.2017 року № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного суду» набрав чинності 16 березня 2018 року, а пункт другий частини третьої ст. 314 КПК України, відповідно до цього ж Закону, набрав чинності 15 грудня 2017 року вони поширюють свою дію на об`єднане кримінальне провадження №0016879 від 10 грудня 2016 року, внаслідок чого є розумні, достатні, законні та обґрунтовані підстави для закриття вказаного кримінального провадження судом під час підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до сторінки 7 пункту 4 Розділу ІІ-3 Реєстру, досудове розслідування було продовжено постановою про продовження строків досудового розслідування від 18.10.2018 року прокурором ОСОБА_11 . Проте, як було зазначено, у зв`язку з тим, що 19 липня 2018 року кримінальне провадження № 0016879 за ознаками ч. 1 ст. 203-2 КК України об`єднано з кримінальним провадженням № 0006885 від 19.07.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 209 КК України, тобто внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про об`єднане кримінальне провадження, відповідно до Розділу першого підрозділу третього п. 1 Наказу Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139 «Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», мало бути здійснено після набрання чинності змін до статті 294 КПК України. Тобто, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора. У зв`язку з тим, що строк досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. 294 КПК України, після вручення повідомлення про підозру (19 липня 2018 року було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_12 ) продовжений не був, кримінальне провадження № 016879 за ознаками ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ч. 2 ст. 209 КК України підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 та абзацу другого п. 10 ч. 1 ст. 284 KI ІК України. Тобто, повідомлення про підозру, які були вручені 26 квітня 2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 14 березня 2019 року ОСОБА_5 були вручені після закінчення строків досудового розслідування особами, які за межами досудового розслідування не наділені повноваженнями на вчиненні процесуальних дій.

Зокрема, 24 січня 2019 року кримінальне провадження №0016879 від 10.12.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України об`єднано з кримінальним провадженням № 0000646 від 24.01.2018 року за ч. 2 ст. 209 КК України. 26.01.2019 року було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ознаками ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України в рамках вже двічі об`єднаного кримінального провадження. 26.01.2019 року було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_13 за ознаками ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України в рамках об`єднаного кримінального провадження. 14.03.2019 року ОСОБА_14 було повторно вручено повідомлення про підозру за ознаками ч. 1 ст. 203-2 КК України у вже вдруге об`єднаному кримінальному провадженні. 19.03.2019 року в об`єднаному кримінальному провадженні № 0016879 за ознаками ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України продовжено строки досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 26 квітня 2019 року.

Повідомлення про змінені підозри із застосуванням ч. 3 ст. 28 КК України підозрюваним взагалі не вручались, первісні повідомлення про підозри не передбачали підозри за ч. 3 ст. 28 КК України.

Повідомлення про завершення досудового розслідування, клопотання про продовження строків досудового розслідування, підозрюваним не вручались, відповідно, кримінальне провадження № 0016879 за ознаками ч. 1 ст. 203-2 КК України, ч. 2 ст. 209 КК України підлягає закриттю у зв`язку із закінченнями строків досудового розслідування 20.09.2018 року, 22.10.2018 року, 27 квітня 2019 року на підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України; абзацу першого п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, які на момент внесення відомостей про об`єднане кримінальне провадження - 19 липня 2018 року та 24 січня 2019 року до ЄРДР вже були чинними, так як набрали чинності, відповідно, 15 грудня 2017 року та 16 березня 2018 року, тому двічі об`єднане кримінальне провадження 0016879. Тобто, обвинувальний акт від 25 червня 2019 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0016879 від 10.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України, складений після закінчення строків досудового розслідування.

Крім того, захисник ОСОБА_9 надала суду реєстр матеріалів досудового розслідування у даному провадженні, що їм було вручено, оскільки, як встановлено в ході підготовчого засідання, він відрізняється від Реєстру, що скеровано до суду.

Захисник ОСОБА_10 зазначив, що повністю погоджується із захисником ОСОБА_9 , оскільки наявні підстави для закриття кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали своїх захисників.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши думки прокурора, захисників та обвинувачених, колегія суддів приходить до наступного.

Вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна, об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Органом досудового розслідування вказані вимоги закону не виконані.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» №9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії» №42780/98 п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Так, запропоноване органом досудового розслідування формулювання обвинувачення не містись повної, детальної інформації щодо пред`явленого обвинувачення. Деталі ж вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінального провадження, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваних вони вважаються офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Натомість, викладене в обвинувальному акті обвинувачення, його формулювання та наведені фактичні обставини злочину, свідчать про те, що наведені обставини, що характеризують суб`єктивну сторону злочинів, є незрозумілими, оскільки прокурором не зазначені конкретні ознаки спрямованості умислу, мотиву дій обвинувачених, часу та місця вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню : подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Так, із обвинувального акту (обвинувачення за ч. 2 ст. 209 КК України) вбачається, що « ОСОБА_7 та ОСОБА_6 будучи співорганізаторами та керівниками закладів, які надавали послуги азартного характеру, що були розташовані за адресами: АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 , у період часу з липня 2017 по серпень 2018 років отримали незаконні прибутки внаслідок діяльності вищевказаних закладів, які частково використали для власних потреб». У подальшому зазначено про те, що ОСОБА_7 здійснював фінансові операції щодо переказу грошових коштів на карткові рахунки з метою легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом (усього 10 епізодів). Проте, у жодному з викладених епізодів не вказано місце вчинення кримінального правопорушення, що не дає можливості визначити, чи підсудне дане кримінальне провадження Дніпровському районному суду м. Києва, оскільки із обвинувального акту вбачається, що кримінальні правопорушення, які є однаковими за тяжкістю, вчинялися в різних районах міста Києва.

Зокрема, у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті, який надійшов до суду, надана оцінка законності дій і іншої особи, без вказівки про процесуальний статус цієї особи у даному кримінальному провадженні, зокрема вказано наступне. «Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та невстановленими особами, в порушення вимог Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" №1334-VI від 15 травня 2009 року, згідно з яким в Україні заборонено гральний бізнес - діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера, що дає змогу учаснику, як отримати грошовий виграш, так і не отримати його залежно від випадковості, діючи умисно, з метою отримання прибутку, у грудні 2017 року, точний час органом досудового розслідування не встановлений, організували мережу гральних закладів з метою надання доступу до азартних ігор».

Аналогічні порушення вимог кримінального процесуального законодавства при викладенні формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, допущено системно у всьому тексті викладеного обвинувачення.

Отже, обвинувальний акт містить у собі дані про вчинення обвинуваченими правопорушень разом з ОСОБА_12 без зазначення про виділення матеріалів щодо цієї особи в окреме провадження, всупереч того, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , не може містити обвинувачення щодо іншої особи без вказівки про процесуальний статус цієї особи, оскільки це порушує їх право на захист та позбавляє суд визначити межі судового розгляду.

Зокрема, відповідно до ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як вбачається з наданого захисником Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0016879, він відрізняється від Реєстру, який разом з обвинувальним актом скерований до суду. Зокрема, розділ I-7»Розяснення прав підозрюваних, допити підозрюваних та одночасні допити за їх участю.

Крім того, в Реєстрі, наданого захисником, у розділі I-8, взагалі не вказано дату проведення відкриття матеріалів кримінального провадження, натомість в Реєстрі, що направлено до суду, кульковою ручкою дописано дату.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Наведені порушення вимог КПК України перешкоджають суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу і постановити законне й обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на доводи захисника з приводу не вручення повідомлення про підозру та щодо строків досудового розслідування.

Зокрема, до суду, відповідно до ухвали від 14 серпня 2019 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435 від 18.01.2019 року, для вирішення питання про об`єднання к кримінальним провадженням № 0016879 від 10.12.2016 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України.

Прокурор не заперечував щодо об`єднання вказаних проваджень в одне.

Сторона захисту та обвинувачені заперечували щодо об`єднання проваджень. Зокрема, захисник ОСОБА_9 зазначила, що об`єднання проваджень передбачено ст. 334 КПК України, тобто на стадії судового розгляду і не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, оскільки не вирішено питання про призначення даного обвинувального акту до судового розгляду.

Колегія суддів, заслухавши думки учасників судового провадження, приходить до висновку, що з урахуванням того, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України, підлягає поверненню прокурору, то в об`єднанні кримінальних проваджень № 0000435 від 18.01.2019 року та № 0016879 від 10.12.2016 року в одне слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 29, 109, 291, 314-316, 372, 376, 395 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016879 від 10.12.2016 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України, - з реєстром матеріалів досудового розслідування повернути прокурору, для усунення невідповідності обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

В об`єднанні кримінального провадження № 0000435 від 18.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, з кримінальним провадженням № 0016879 від 10.12.2016 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України відмовити та повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя

Суддя

Суддя