Провадження № 11-сс/4823/123/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Ніжинського відділення поліції ГУНП в Чернігівській області та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 ;

- автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 , передавши його на відповідальне зберігання володільцю;

Зобов`язано володільця автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 , зберігати наданий речовий доказ у незмінному стані.

Своє рішення суд мотивував тим, що вилучений автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , у ОСОБА_8 придбав ОСОБА_10 , який 19.03.2020 року попросив ОСОБА_11 перегнати вказаний транспортний засіб з м. Чернігова до м. Ніжина, де у останнього працівниками поліції й було вилучено автомобіль марки «Volkswagen». А тому з метою збереження речового доказу у незмінному стані, забезпечення можливості його експертного дослідження та недопущення його втрати, було застосовано саме такий засіб забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Оскаржуючи ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку прокурор просить її скасувати та постановити нову, якою надати накласти арешт на тимчасово вилучене майно автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , та на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_1 .

Також просить дослідити інформацію сервісного центру щодо реєстрації транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , та протокол огляду місця події від 19.03.2020 року.

Не оспорюючи законність та обґрунтованість ухвали від 23.03.2020 року в цілому, вважає, що у даному випадку відсутні достатні підстави для визнання ОСОБА_9 володільцем тимчасово вилученого майна, а відтак прийняття рішення в частині передачі йому транспортного засобу на відповідальне зберігання, що мало місце внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що на підставі інформації відповідного сервісного центру встановлено, що власником автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що ОСОБА_9 не є особою відповідно до вимог ч. 1 ст. 169 КПК України, оскільки вилучення транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію здійснено у ОСОБА_11 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 19.03.2020 року. А наведений в ухвалі слідчого судді від 23.03.2020 року термін володілець майна у главі 17 КПК України вживається тільки у ст. 174 КПК України, якою встановлено порядок скасування арешту майна з наданням відповідних повноважень такого суб`єкту. Крім того, вказує, що в ухвалі, окрім прізвища та ініціалів ОСОБА_9 , не зазначено інших персональних даних особи, якій необхідно передати вилучений транспортний засіб на зберігання.

В засіданні апеляційного суду прокурор підтримав скаргу з викладених в ній підстав. Представник особи, у якої вилучене майно адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення скарги, вважаючи, що позбавлення його довірителя майна у спосіб, запропонований прокурором, буде неадекватним з точки зору кримінального правопорушення, яке розслідується, а вилучений автомобіль, крім того, не може бути по справі речовим доказом, оскільки не несе на собі слідів кримінального правопорушення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, органом досудового розслідування проводиться розслідування кримінального провадження за ч.1 ст. 358 КК України за фактом підроблення документу (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу). Тобто, вилучений в рамках розслідування цієї справи автомобіль на момент розгляду апеляційної скарги не являється предметом розслідуваного злочину. З тексту подання слідчого вбачається, що органом досудового розслідування встановлено, що даний автомобіль купив гр.. ОСОБА_9 (а.с.2). Будь-яких даних про те, що автомобіль несе на собі сліди будь-якого злочину, суду не надано. Питання про те, кому цей автомобіль в дійсності належить, хто є його власником або володільцем, підлягає ретельному виясненню в ході досудового розслідування. На даний автомобіль накладено арешт з передачею його на відповідальне зберігання особі, яка стверджує, що купила його. Вилучення автомобіля у спосіб, запропонований прокурором, колегія суддів вважає явно неспіврозмірним з правопорушенням, яке розслідується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2020 року про арешт майна - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 та автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3