Дата документу 16.04.2020 Справа № 937/1792/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/411/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/1792/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Альянс Інтер Ойл» адвоката ОСОБА_7 ,

директора ТОВ «Альянс Інтер Ойл» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Альянс Інтер Ойл» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2020 року, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2020 року задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні №0000131, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Альянс Інтер Ойл» код за , а саме на рахунках за №п/р НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 .

Арешт накладено в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та заробітної плати.

Заборонено службовим особам та працівникам вищевказаної юридичної особи, її представникам та іншим особам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.

Згідно зі змістом судового рішення, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні №0000131, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна, а саме: грошових коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «Альянс Інтер Ойл» код за , а саме на рахунках за №п/р НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 . Арешт накласти в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та заробітної плати. Заборонити службовим особам та працівникам вищевказаної юридичної особи, її представникам та іншим особам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно. Розглянути клопотання без виклику осіб, у володінні яких перебуває вищевказане майно.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що в провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі перебуває кримінальне провадження №0000131 за фактом кримінального правопорушення, відомості щодо якого, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року за ознаками ч.3 ст.368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що провідний інспектор відділу пожежної безпеки ГУ ДСНС України в Запорізькій області ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з головним фахівцем відділу цивільного захисту Мелітопольського міськрайонного Управління ГУ ДСНС України в Запорізькій області ОСОБА_11 , вимагають неправомірну вигоду у розмірі, еквівалентній вартості 500 літрів бензину, а саме 14 844 гривень (переказ грошових коштів на рахунок ТОВ «АЛЬЯНС ІНТЕР ОЙЛ» ), у суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_12 , котрий є засновником та керівником ТОВ «Завод Термолітмаш» за вчинення дій із використанням свого службового становища, а саме не перешкоджання ведення економічної діяльності його підприємства, безперешкодного та успішного проходження планової перевірки додержання вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ «Завод Термолітмаш».

За результатами проведення слідчо-оперативних заходів встановлено, що ОСОБА_12 , має надати неправомірну вигоду службовій особі у вигляді перерахунку грошових коштів в сумі 14844 гривень на рахунок -ТОВ «Альянс Інтер Ойл» код за , яке зареєстроване за адресою: м. Запоріжжя, буль. Шевченка, буд. 65, яке має розрахункові рахунки за №п/р НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 (Акціонерний банк «Південний» м. Одеса).

Директором та бухгалтером вказаного підприємства являється ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході досудового розслідування, є підстави вважати, що кошти на рахунках ТОВ «Альянс Інтер Ойл» код за можуть бути предметами злочину та речовими доказами.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів - грошей, набутих кримінально противоправним шляхом, виникла необхідність накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках вищевказаних юридичних та фізичних осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, зазначене слідчим у клопотанні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а тому необхідно накласти арешт на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження, оскільки є підстави вважати, що в подальшому дане майно може бути приховане.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Альянс Інтер Ойл» адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що підприємство ТОВ «Альянс Інтер Ойл» було зареєстровано в квітні 2019 року з метою реалізації на території Запорізької області нафтопродуктів торгової марки Shell. Діяльність підприємства є абсолютно відкритою та законною в межах діючого законодавства України. 06 березня 2020 року під час обшуку за юридичною адресою підприємства вони дізнались, що хтось отримав хабар талонами на бензин. Крім того, невстановлена особа 5 березня замовила у ТОВ «Альянс Інтер Ойл» рахунок на сплату 500 літрів на бензин на загальну суму 14844 грн., який було сплачено ОСОБА_13 у вигляді неправомірної вигоди. Усі вищевказані події були повною несподіванкою для працівників підприємства, оскільки вони не мають до злочину жодного відношення, не можуть навіть теоретично перевіряти мотиви усіх осіб, які беруть рахунки на оплату талонів на бензин. Крім того, після проведення обшуку директор підприємства ОСОБА_14 добровільно поїхав до слідчої ДБР та надав свідчення щодо обставин події, а також долучив до матеріалів кримінального провадження талони на бензин, які він отримав після замовлення. Правомірність дій ТОВ «Альянс Інтер Ойл» підтверджується випискою по руху коштів по банківському рахунку від 17.03.2020 року, яка підтверджує, що грошові кошти були відразу відправлені ТОВ «Альянс Холдинг» (код 34430873), видатковою накладною № ОТБР-00000218 від 05.03.2020, рахунком № СФБР-00000231 від 05.03.2020, експрес накладною Нової пошти № 0625 від 05.03.2020 року.

Крім того зазначає, що накладення арешту на грошові кошти привело до зупинки діяльності підприємства у період карантину.

Також зазначає, що власник майна не викликалась в судове засідання під час розгляду клопотання, копію ухвали не отримував, про прийняте судом рішення дізнався випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень 18 березня 2020 року, апеляційна скарга була подана 19 березня 2020 року, а тому строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; директора ТОВ «Альянс Інтер Ойл» ОСОБА_8 та представника ТОВ «Альянс Інтер Ойл» адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що клопотання слідчого розглядалося без участі власника майна, про прийняте судове рішення ТОВ «Альянс Інтер Ойл» стало відомо 18 березня 2020 року, апеляційна скарга була подана 19 березня 2020 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Як органом досудового розслідування, так і слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано не було.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з вимогами ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Отже, кримінальний процесуальний закон покладає обов`язок на слідчого суддю перевірити чи відповідає клопотання про арешт вимогам закону, заслухати ініціатора подання клопотання та прокурора на предмет обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000131 від 28.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

За результатами проведення слідчо-оперативних заходів встановлено, що ОСОБА_12 , має надати неправомірну вигоду службовій особі у вигляді перерахунку грошових коштів в сумі 14844 гривень на рахунок - ТОВ «Альянс Інтер Ойл» код за , яке зареєстроване за адресою: м. Запоріжжя, буль. Шевченка, буд. 65, яке має розрахункові рахунки за №п/р НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 (Акціонерний банк «Південний» м. Одеса).

Відповідно до рахунку на оплату №84 від 25.02.2020 року р/р НОМЕР_1 (Акціонерний банк «Південний» м. Одеса), належить ТОВ «Альянс Інтер Ойл». Крім того, згідно матеріалам виконаного доручення УСБУ в Запорізькій області №п/р НОМЕР_1 : UA0011221 (Акціонерний банк «Південний» м. Одеса) належить ТОВ «Альянс Інтер Ойл». Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 05.03.2020 року та банківської виписки від 05.03.2020 року, останній сплатив 05.03.2020 року грошові кошти в сумі 14844,00 грн. на рахунок НОМЕР_1 .

У зв`язку з цим, з метою забезпечення збереження речових доказів - грошей, набутих кримінально противоправним шляхом, виникла необхідність накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках вищевказаних юридичних та фізичних осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Альянс Інтер Ойл», оскільки вони відповідають критеріям ст.98 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Клопотання про арешт майна, з яким орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді, було винесено в рамках кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України. В цьому кримінальному провадженні 05.03.2020 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючому посаду інспектора відділу пожежної безпеки ТУ ДСНС України у Запорізькій області, було повідомлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Альянс Інтер Ойл», разом з тим, слідчий суддя не навів належних та достатніх мотивів чому він вважає, що для досягнення мети арешту у виді збереження речового доказу необхідно накласти арешт на майно іншої особи, а саме на грошові кошти ТОВ «Альянс Інтер Ойл». При цьому в матеріалах відсутні будь-які дані про вручення письмового повідомлення про підозру представникам ТОВ «Альянс Інтер Ойл» відповідно до вимог ст.278 КПК України, а також відсутні особи, які відносяться до кола обвинувачених по справі, оскільки обвинувальний акт не складався та не надходив до суду. Більш того, матеріали, додані до клопотання не містять відомостей про ТОВ «Альянс Інтер Ойл» як юридичну особу чи її службових осіб, щодо якої здійснюється кримінальне провадження. Не містять також матеріали додані до клопотання витягів з кримінального провадження про внесення до ЄРДР будь-яких відомостей про вчинення посадовими особами зазначеного підприємства кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину чи внесення відомостей про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру. Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1, 2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.

Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Альянс Інтер Ойл» набуті кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, тому існування правової підстави для арешту грошових коштів з метою збереження речових доказів, спростовуються.

Матеріалами клопотання, з огляду на ту кваліфікацію кримінального правопорушення в рамках якого подане клопотання слідчого, неможливо встановити, обставини, за якими грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Альянс Інтер Ойл» могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом, відтак на них не може бути також накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст.96-2 КК України. Не були вказані обставини належним чином досліджені та підтверджені і під час судового розгляду, а тому, висновок слідчого судді про необхідність накладання арешту на грошові кошти є необґрунтованим.

Крім того, відповідно до п.п.5, 6 ч.1 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також колегія суддів приймає до уваги, що накладення арешту на рахунки ТОВ «Альянс Інтер Ойл» фактично призвело до зупинки діяльності підприємства та можливості здійснювати підприємницьку діяльність, а саме сплачувати податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджету, заробітної плати його працівникам, що суперечить вимогам ч.4 ст.173 КПК України щодо необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слідчого носить суто формальний характер про те, що зазначені у клопотанні грошові кошти були набуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а за таких обставин, у слідчого судді були відсутні законні підстави для арешту зазначених коштів.

На підставі вищевикладеного, враховуючи однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити представнику ТОВ «Альянс Інтер Ойл» адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Альянс Інтер Ойл» адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні №0000131, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна, та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Альянс Інтер Ойл» код за , а саме на рахунках за №п/р НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні №0000131, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна, відмовити.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4