Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

19 лютого 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції від 23.06.2010), ч.3 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні №0000398,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів - до 20 лютого 2020 року.
Вказане рішення мотивовано тим, що встановлені при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу ризики на даний час продовжують існувати. При цьому сукупність тяжкості інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, даних про особу обвинуваченого та його соціальні зв`язки, на переконання суду, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_4 домашній арешт або інший більш м`який запобіжний захід. Обґрунтовав свої вимоги тим, що жоден із заявлених ризиків прокурором не доведений, у клопотанні прокурора відсутні докази можливості його підзахисного продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, захисник зазначив, що не було враховано тієї обставини, що обвинувачений добровільно здався працівникам поліції, а також того, що перебуваючи під вартою з 05 серпня 2019 року, він усвідомлює відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.
Апелянт покликався на те, що його підзахисний прагне допомогти своїй сім`ї та добудувати новий будинок. На думку захисника, перебування ОСОБА_4 під вартою протягом 5 місяців свідчить про те, що він не зможе вчинити інших злочинів. Вважає також, що судом не було взято до уваги, що обвинувачений має на утриманні 5 малолітніх дітей і 1 неповнолітню дитину, одружений, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2020 року задоволено подання голови Волинського апеляційного суду та матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передано на розгляд із Волинського апеляційного суду до Рівненського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, прокурора про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до припису ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0000398 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України (в редакції від 23.06.2010), ч.3 ст.152 КК України.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 лютого 2020 року.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ст.177 КПК переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати провадженню іншим чином.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що на даний час не зникли та продовжують існувати ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. Зокрема, тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, в тому числі проживання обвинуваченого з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, свідчить про ризик його незаконного впливу на них. Також у разі обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі не оспорено наявність підстав для продовження запобіжного заходу.
Зважаючи на вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, під час апеляційного розгляду колегією суддів не було встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про обрання домашнього арешту або іншого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3