Справа № 462/1665/20
провадження 1-кс/462/546/20
У Х В А Л А

20 березня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 09.03.2020 року,

встановив:

ОСОБА_3 19.03.2020 року звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить зобов`язати слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості його заяви про кримінальне правопорушення від 09.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ст.194 КК України. Подану скаргу обґрунтовує тим, що 09.03.2020 року він звернувся до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, про вчинення невідомими особами злочину, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України, а саме: 09.03.2020 року близько 11.00 год., невідомі особи умисно пошкодили цегляний паркан на вул. Бандрівського, 1 у м. Львові. Однак, всупереч вимогам ст.214 КПК України дані відомості не внесені в ЄРДР, що вказує на неправомірну бездіяльність слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, скаржник не з`явився для розгляду скарги у судове засідання, яке було призначене на 20.03.2020 року, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, при цьому подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без його участі.

Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду скарги, не забезпечив явку в судове засідання свого представника, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.
В силу ч.1 ст.9 КПК на керівника органу досудового розслідування, слідчого покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що процесуальний закон дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Дослідженням представлених матеріалів встановлено, що 09.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, про вчинення невідомими особами злочину, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України, а саме: 09.03.2020 року близько 11.00 год., невідомі особи умисно пошкодили цегляний паркан на вул. Бандрівського, 1 у м. Львові. Дана заява зареєстрована в ЄО 09.03.2020 року за №5732.

Згідно з п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

Згідно п.4 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено з дослідження наданих матеріалів за заявою ОСОБА_3 , СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області дійшов висновку про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення і відсутність підстав для внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Разом з тим, аналіз заяви ОСОБА_3 від 09.03.2020 року дає підстави для висновку, що така за своїм змістом є заявою (повідомленням) про злочин, в розумінні ч.1 ст.214 КПК України, оскільки містить обставини, які можуть свідчити про вчинення злочину, відтак відомості, викладені в такій, згідно вимог ст.214 КПК України, підлягають внесенню повноважним слідчим в Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Виходячи з наведеного та враховуючи, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення є суттєвим порушенням зазначених вимог закону та прав особи ініціювати досудове розслідування, тому слідчий суддя дійшов висновку, що для усунення вказаної допущеної бездіяльності слід, враховуючи вимоги ч.2 ст.307 КПК України, зобов`язати Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області вжити заходи щодо реєстрації уповноваженим слідчим в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 09.03.2020 року, задовольнивши в цій частині вимоги скарги.
Разом з тим, скаржник вказує на те, що на його думку зазначені в заяві від 09.03.2020 року дії невідомих осіб підлягають кваліфікації за ч.1 ст.194 КК України і вимагає зобов`язати внести відомості в ЄРДР саме за такою кваліфікацією.

Проте, у слідчого судді відсутні повноваження здійснювати кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням конкретних статей Кримінального кодексу України по викладених в заяві про вчинення злочину обставинах. Відповідно до ст.214 КПК України визначати правову кваліфікацію конкретного кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування входить в компетенцію слідчого, прокурора.

Статтями 36, 40 КПК України встановлено, що прокурор і слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім цього, скаржнику не належить право на внесення в ЄРДР відомостей за заявою, повідомленням про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи (осіб) за диспозицією статтей КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується, в тому числі положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини, а тому в цій частині скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 214, 303, 304, 306, 307, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Залізничний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області вжити заходи щодо реєстрації уповноваженим слідчим в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 09.03.2020 року (ЄО №5732).

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1