Номер провадження 11-кп/816/849/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 592/10493/17 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Суми, яка зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги від обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року, в яких :

- захисник ОСОБА_7 просить вирок суду відносно її підзахисної змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через його суворість. Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст.191 КК України із застосуванням ст.69 КК України. Цивільний позов ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс» до ОСОБА_6 залишити без розгляду;

- обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у товариствах, установах, організаціях, що пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк три роки.

Цим же вироком задоволено частково цивільний позов ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс». Постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс» 552044,77 грн. Стягнуту суму постановлено спрямувати на відшкодування збитків, завданих ТОВ «ФК «Октава Фінанс», а решту суми ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс» перерахувати до Державного бюджету України згідно зі ст.3 Закону України «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей».

Строк покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за цим вироком постановлено рахувати з 24 липня 2019 року.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обгрунтування вимог поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 вказує на те, що частина доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме укладений з нею договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 23.05.2017 та посадова інструкція касира були відхилені судом на підставі ст.85 КПК України за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи, згідно висновку якої підпис від імені ОСОБА_6 у вказаних документах виконаний не нею. Дані обставини, на думку захисника ОСОБА_7 , свідчать про те, що потерпілим фактично були підроблені ці документи, а тому ставить під сумнів достовірність інших доказів, наданих потерпілим, на які суд послався в оскаржуваному вироку в підтвердження суми заподіяних збитків внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення звітна довідка про касові обороти за день і залишки цінностей за 14.06.2017, що підтверджує залишок готівки в касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс» та акт інвентаризації цінностей від 15.06.2017, що знаходяться у касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс». У зв`язку із цим вважає, що цивільний позов ТОВ «ФК «Октава Фінанс» задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, вважає, що суд першої інстанції в даному випадку мав застосувати практику Європейського суду з прав людини, а саме концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Мотивуючи апеляційну скаргу в частині суворості, на її думку, призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 покарання посилається на те, що суд з достатньою повнотою не врахував, що її підзахисна є молодою людиною, злочин вчинила внаслідок тяжких особистих обставин, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, розкаялася у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, частково відшкодувала завдану шкоду та на теперішній час визнала свою провину.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, які за своїм змістом аналогічні доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_6 , серед іншого, звертає увагу на законність свого перебування на посаді касира ТОВ «ФК «Октава Фінанс» з огляду на те, що згідно висновку судової-почеркознавчої експертизи підпис від її імені на договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 23.05.2017 та посадовій інструкції касира виконаний іншою особою. Також вважає занадто суворим призначене їй основне покарання, зважаючи на те, що вона є молодою особою, має вищу освіту, раніше вже працювала касиром, де зарекомендувала себе позитивно, за місцем проживання також характеризується позитивно. Крім того, зазначає, що її батько має інвалідність, є учасником бойових дій, в сім`ї працює лише мама, на утриманні якої є бабуся, яка має проблеми зі здоров`ям та є переселенкою з окупованої на даний час території. Зазначає також, що злочин вчинила внаслідок збігу тяжких особистих обставин, оскільки на той час перебувала в кредитній залежності, грала на торгах біткоінами. На думку ОСОБА_6 , при призначенні покарання суд не врахував наявність пом`якшуючих покарання обставин - її каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України за таких обставин.

ОСОБА_6 згідно з наказом №368-к від 23.05.2017 ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс» з 23.05.2017 була прийнята на роботу на посаду касира. Відповідно до Статуту Товариство надає фінансові послуги населенню, зокрема, здійснює валютні операції на підставі генеральної ліцензії №156 від 20.11.2015 року. Згідно з наказом №23/0517-36 від 23.05.2017 року ОСОБА_6 допущена до здійснення валютно-обмінних операцій в Сумському відділенні №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс», яке розташоване за адресою м. Суми, вул. Засумська,буд.1. Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29.12.2004 основними завданнями та обов`язками касира на підприємстві, в установі визначено здійснення операцій, пов`язаних з прийманням та видачею готівкових грошових коштів через касу підприємства, зберігання прийнятих цінностей. На ОСОБА_6 як на касира було покладено виконання таких функціональних обов`язків здійснення валютно-обмінних операцій з іноземною валютою; переказ грошових коштів в національній та іноземній валюті; обробка, формування та пакування грошових білетів; додержання касової дисципліни; оформлення звітів.

Так, працюючи касиром Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс», маючи доступ до грошових коштів товариства, усвідомлюючи, що їй ввірені цінності товариства щодо розпорядження якими вона наділена правомочністю, всупереч інтересам товариства, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на обернення грошових коштів товариства на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди ТОВ «ФК «Октава Фінанс» та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 вирішила зайнятись протиправною діяльністю і незаконно збагатитися за рахунок ТОВ «ФК «Октава Фінанс» шляхом привласнення грошових коштів підприємства. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення грошових коштів ТОВ «ФК «Октава Фінанс», ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці в Сумському відділенні № 8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс» протягом робочого дня 14.06.2017 року з 07-00 год. до 19-00 год. привласнила грошові кошти в сумі: 2015 доларів США, 520 євро, 31100 російських рублів, 100 канадських доларів, 1000 польських злотих, 361 598,62 грн. на загальну суму в еквіваленті по курсу Національного банку України 452 710,12 грн., які належать ТОВ «ФК «Октава Фінанс», чим спричинила збитки підприємству на вказану суму, що є великим розміром.

До початку апеляційного розгляду від представника ТОВ «ФК «Октава Фінанс» адвоката ОСОБА_9 надійшли заперечення на апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , за змістом яких вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, обвинувачену ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та просила пом`якшити їй покарання, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила щодо задоволення апеляційних скарг та просила залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким була дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 під час судового розгляду в суді першої інстанції свою вину визнала частково та не заперечувала, що працювала касиром в ТОВ ФК «Октава Фінанс», здійснювала операції по прийняттю грошових коштів, валютно-обмінні операції, готувала звіти, зберігала грошові кошти. 14.06.2017 привласнила грошові кошти товариства, але в якому розмірі не пам`ятає, і наступного дня поїхала до іншого міста. Грошові кошти привласнила через фінансові труднощі, необхідність погашення взятих кредитів, здійснення на той час операцій з біткоїнами. При прийнятті на роботу писала заяву, підписувала договір про повну матеріальну відповідальність. Однак, наявний в матеріалах провадження договір про повну матеріальну відповідальність та її посадова інструкція не містять її підпису, від її імені підписані іншою особою. Частина привласнених грошових коштів була повернута 500 дол. США та 31100 рос.руб., які були в неї за місцем проживання. Не погоджувалася з кваліфікацією за ч.4 ст.191 КК України, зважаючи на те, що відсутні документи, що вона була матеріально відповідальною особою.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції така позиція сторони захисту була належним чином перевірена та спростована дослідженими доказами, які суд обгрунтовано поклав в основу вироку.

Так, допитаний в суді представник потерпілого ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_6 з 23.05.2017 працювала касиром в ТОВ ФК «Октава Фінанс» відділенні №8 за адресою м. Суми, вул.Засумська,1. В своїй роботі керувалася посадовою інструкцією. З ОСОБА_6 був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. При прийнятті ОСОБА_6 на роботу остання підписувала кілька пакетів документів, які містили посадову інструкцію, договір про повну матеріальну відповідальність. 14.06.2017 був робочим днем ОСОБА_6 , але наступного дня вона не вийшла на роботу. 15.06.2017 на роботу вийшла касир ОСОБА_10 і була виявлена відсутність грошових коштів. Комісійно була проведена інвентаризація товарно-матеріальних цінностей, виявлена недостача грошових коштів ТОВ ФК «Октава Фінанс» у зв`язку із чим Товариство звернулося до поліції.

Свідок ОСОБА_11 , яка станом на червень 2017 року працювала начальником відділення №8 пояснила, що 15.06.2017 року касир ОСОБА_6 повинна була розпочати свій робочий день. Вона, як начальник відділення контролювала виконання касиром своїх посадових обов`язків. ОСОБА_6 не зателефонувала їй, що відділення відкрите і вона приступила до роботи. Тому, ОСОБА_11 зателефонувала ОСОБА_10 і попрохала її відкрити відділення. О 08-00 год. 15.06.2017 у відділення прибула ОСОБА_10 і вони встановили, що в сейфі відсутні грошові кошти. Була проведена інвентаризація і виявлена нестача грошових коштів. Також повідомила, що ОСОБА_6 була ознайомлена з посадовою інструкцією, договором про повну матеріальну відповідальність.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює касиром ТОВ ФК «Октава Фінанс». 15.06.2017 в пункті обміну валют повинна була працювати ОСОБА_6 , а вона була вихідною. Їй повідомили, що необхідно вийти на роботу. Коли вона відкрила касу, сейф, то грошових коштів не було. Про ці обставини було поінформовано керівництво компанії, викликана поліція.

Відповідно до наказу (розпорядження) №368-к від 23.05.2017 ОСОБА_6 була прийнята на роботу в ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс» на посаду касира з 23.05.2017 року (а.к.п.106, т.1).

Зі змісту звітної довідки про касові обороти за день і залишки цінностей за 14.06.2017 вбачається, що залишки готівки в касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс»: 361 598, 62 грн., 2015 доларів США, 520 євро, 31100 російських рублів, 100 канадських доларів, 1000 польських злотих (а.к.п.43 т.1).

Також, відповідно до акту інвентаризації цінностей від 15.06.2017, що знаходяться у касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс» (а.к.п.110), проведеної на підставі наказу №6/60617 від 15.06.2017 (а.к.п.109) станом на день 15.06.2017 була встановлена недостача 361 598, 62 грн., 2015 доларів США, 520 євро, 31100 російських рублів, 100 канадських доларів, 1000 польських злотих.

Згідно протоколу огляду місця події від 17.06.2017, проведеного за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою : АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 500 доларів США та 31100 російських рублів (а.к.п.111-114, т.1).

На думку колегії суддів, усі ці докази, якими суд обгрунтував свої висновки про доведеність вини ОСОБА_6 за ч.4 ст.191 КК України, будь-яких сумнівів в їх допустимості, належності, достовірності не викликають і підтверджують, що майно ТОВ «ФК «Октава Фінанс» (грошові кошти) фактично було ввірене ОСОБА_6 та перебувало в її законному віданні, як особи яка перебувала в трудових відносинах з ТОВ «ФК «Октава Фінанс» та згідно з наказом №368-к від 23.05.2017 обіймала посаду касира даного Товариства, була обізнана з характером виконуваної нею роботи, що не заперечувалося і самою обвинуваченою як в суді першої, так і апеляційної інстанції та було нею протиправно вилучено.

При цьому, перевіряючи доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 щодо безпідставного, на їх думку, незастосування судом першої інстанції концепції «плодів отруєного дерева» до звітної довідки про касові обороти за день і залишки цінностей за 14.06.2017, що підтверджує залишок готівки в касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс» та акту інвентаризації цінностей від 15.06.2017, що знаходяться у касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс» станом на день 15.06.2017, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст.84 КПК України).

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, допустимість доказу визначається виходячи, насамперед, із обставин його отримання і залучення до кримінального провадження. Умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного джерела, належним суб`єктом, в належному процесуальному порядку; належне оформлення (фіксування) джерела фактичних даних.

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)». Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, в даному кримінальному провадженні за клопотанням сторони захисту ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.01.2019 було призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання : чи виконаний підпис на договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_6 чи іншою особою, а також чи виконаний підпис на посадовій інструкції касира ОСОБА_6 чи іншою особою (а.к.п.23, т.2).

Згідно висновку експерта № 19/119/6-6/8е від 29.03.2019 підпис від імені обвинуваченої ОСОБА_6 на вказаних документах виконаний не нею (а.к.п.56-67), у зв`язку із чим суд першої інстанції на підставі ст.85 КПК України відхилив вказані докази, надані стороною обвинувачення, навівши мотиви свого рішення, з якими погоджується і колегія суддів.

При цьому, самі по собі договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та посадова інструкція були надані стороною обвинувачення з метою підтвердження того, що ОСОБА_6 перебувала в трудових відносинах з ТОВ «ФК «Октава Фінанс» та обіймала посаду касира з визначеними функціональними обов`язками відповідно до вимог законодавства про працю та була матеріально відповідальної особою, чого фактично не заперечувала обвинувачена ОСОБА_6 , зазначаючи в судовому засіданні, що працювала касиром в ТОВ ФК «Октава Фінанс», здійснювала операції по прийняттю грошових коштів, валютно-обмінні операції, готувала звіти, зберігала грошові кошти.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, звітна довідка про касові обороти за день і залишки цінностей за 14.06.2017, що підтверджує залишки готівки в касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс» в сумі 361 598,62 грн., 2015 доларів США, 520 євро, 31100 російських рублів, 100 канадських доларів, 1000 польських злотих та акт інвентаризації цінностей від 15.06.2017, яким встановлена недостача в касі Сумського відділення №8 станом на день 15.06.2017 не є тими доказами, отримання яких було б неможливо за відсутності договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та посадової інструкції ОСОБА_6 , а тому підстав для застосування до даних доказів доктрини «плодів отруєного дерева», на чому наголошує обвинувачена та її захисник, колегія суддів не вбачає.

Факт привласнення ОСОБА_6 грошових коштів ТОВ «ФК «Октава Фінанс», які були ввірені їй та перебували в її законному володінні доведено іншими доказами, які досліджені та оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, на підставі яких суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

До того ж, колегія суддів, використовує практику ЄСПЛ як джерело права під час визначення того, чи був судовий розгляд справи в цілому справедливим. Так ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що необхідно встановити, чи були дотримані права обвинуваченого, пов`язані зі здійсненням захисту, зокрема, чи була надана можливість особі оскаржити достовірність доказів та протидіяти їх використанню. Окрім цього, необхідно прийняти до уваги якість доказів і розглянути питання про те, чи обставини, за яких ці докази були отримані, ставлять під сумнів їх достовірність чи точність. І хоча зовсім необов`язково, що виникає проблема в тих випадках, коли здобуті докази не підтверджуються іншими матеріалами справи, можна зауважити, що в тих випадках, коли докази є значною мірою переконливими і немає ризику того, що вони є недостовірними, потреба в підтверджуючих доказах є суттєво слабшою (рішення ЄСПЛ у справі «Биков проти Росії» від 10 березня 2009 року, § 90).

Як вбачається з наданих матеріалів, сторона захисту в суді першої інстанції не ставила під сумнів інші докази, на які посилалася сторона обвинувачення підтверджуючи вчинення ОСОБА_6 злочину за ч.4 ст.191 КК України, не зверталася з відповідними клопотаннями щодо перевірки їх достовірності чи неможливості використання. А тому, ставити під сумнів дані докази, з підстав зазначених стороною захисту в поданих апеляційних скаргах колегія суддів не вбачає.

Таким чином, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України повністю доведена і її дії кваліфіковано правильно.

У відповідності до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову ТОВ «ФК «Октава Фінанс» та стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь Товариства 552044,77 грн. заподіяної злочином шкоди.

Так, згідно звітної довідки про касові обороти за день і залишки цінностей за 14.06.2017 залишки готівки в касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс» становили 361 598,62 грн., 2015 доларів США, 520 євро, 31100 російських рублів, 100 канадських доларів, 1000 польських злотих. Відповідно до акту інвентаризації цінностей від 15.06.2017, що знаходяться у касі Сумського відділення №8 ТОВ «ФК «Октава Фінанс» була встановлена недостача 361 598,62 грн., 2015 доларів США, 520 євро, 31100 російських рублів, 100 канадських доларів, 1000 польських злотих.

Розрахунок суми заподіяних злочином збитків ТОВ «ФК «Октава Фінанс» проведено у відповідності до п. «е» ст.1 Закону України «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей» відповідно до якої

збитки, завдані підприємству, установі, організації працівниками, які виконують валютні операції, і які є винними у розкраданні іноземної валюти, а також платіжних документів та інших цінних паперів в іноземній валюті, визначаються у сумі, еквівалентній потрійній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом НБУ на день виявлення завданих збитків.

Згідно з ст.3 цього Закону суми, стягнуті відповідно до ст.ст.1,2 цього Закону, спрямовуються насамперед на відшкодування збитків, завданих підприємству, установі, організації, а решта перераховується до Державного бюджету України.

При цьому, судом першої інстанції при визначенні розміру заподіяної злочином шкоди було враховано, що в ході огляду місця події за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_6 органом досудового розслідування було вилучено грошові кошти в сумі 500 дол. США та 31100 рос. руб., які були повернуті ТОВ «ФК «Октава Фінанс», у зв`язку із чим поданий ТОВ «ФК «Октава Фінанс» позов задоволено частково, з чим погоджується і колегія суддів.

Викладене спростовує доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 щодо відсутності законних підстав для задоволення цивільного позову ТОВ «ФК «Октава Фінанс».

Перевіряючи вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, характеризуючі особу винної дані та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При обранні обвинуваченій ОСОБА_6 міри покарання, суд першої інстанції, виходячи з положень ст.65 КК України обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу винної, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, вірно визнав обставинами, які пом`якшують покарання - часткове повернення коштів. Прийняв до уваги відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.69 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України від 14.10.2014 № 1698-VII, які набрали чинності 25.01.2015, оскільки ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, який відповідно до примітки ст.45 КК України в редакції, що діяла на час вчинення злочину є корупційним злочином до неї не може бути застосовані положення ст.69 КК України, як про це зазначають в поданих апеляційних скаргах обвинувачена та її захисник.

Врахувавши всі зазначені обставини в їх сукупності, в тому числі і ті, на які посилаються в ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в підтвердження обставин для пом`якшення покарання, положення ст.ст.50,65,69 КК України, реалізуючі принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у межах санкції ч.4 ст.191 КК України у мінімальному її розмірі п`ять років позбавлення волі з призначенням обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у товариствах, установах, організаціях, що пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на три роки, мотивувавши своє рішення.

Наведені в апеляційних скаргах доводи щодо мотивів пом`якшення покарання, а саме те, що обвинувачена розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскільки як вбачається з наданих матеріалів в ході судового розгляду ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнавала частково.

Що стосується доводів обвинуваченої ОСОБА_6 з приводу того, що її батько має інвалідність, є учасником бойових дій, в сім`ї працює лише мама, на утриманні якої є бабуся, яка має проблеми зі здоров`ям та є переселенкою з окупованої на даний час території, то будь-яких даних в підтвердження цього матеріали кримінального провадження не містять, не надано таких і в ході апеляційного перегляду оскаржуваного вироку.

Посилання адвоката та обвинуваченої на те, що ОСОБА_6 вчинила злочин внаслідок збігу тяжких особистих обставин, оскільки на той час перебувала в кредитній залежності, грала на торгах біткоїнами не впливають на призначене судом першої інстанції обвинуваченій покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання є правильним як за своїм видом так і розміром, належним чином вмотивованим, відповідає тяжкості вчиненого злочину і даним про особу обвинуваченої. Підстав для зміни призначеного ОСОБА_6 покарання за вироком суду, а також для застосування до неї положень ст.69 України колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, доводи апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 висновки, викладені у вироку не спростовують, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

В ході апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_6 звернулася з клопотанням про зарахування у строк відбуття покарання призначеного за цим вироком терміну її попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, посилаючись при цьому на те, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження 05.09.2017 відносно неї було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В наданих суду апеляційної інстанції матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо застосування відносно ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою. Також згідно резолютивної частини оскаржуваного вироку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не застосовувався, а тому у колегія суддів позбавлена можливості вирішити це питання по суті.

Разом з тим, колегія суддів роз`яснює, що ОСОБА_6 , за наявності на те підстав, не позбавлена можливості звернутися до суду в порядку ст.ст.537-537 КПК України із відповідним клопотанням під час виконання вироку.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді матеріалів даного кримінального провадження, які були б підставою для скасування ухваленого щодо обвинуваченої судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4