Провадження №1-кп/761/1465/2020
В И Р О К
Іменем України
12 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 191 001 000 045 58 від 16.05.2019,у якому

гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Слов`янськ Донецької області, громадянин України, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

-05.11.1992 Донецьким обласним судом за п. «а» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ст. 42 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна;

-04.09.2002 Конотопським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-27.03.2006 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-02.10.2013 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільнений 07.06.2018 після відбуття покарання,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний злочин проти чужої власності за нижченаведених обставин.

ОСОБА_7 16.05.2019, приблизно о 14.00 год., перебуваючи у приміщенні магазину з продажу взуття, розташованого на території ринку «Нивки», за адресою: м. Київ, вул. Д.Щербаківського, 47, звернув свою увагу на мобільний телефон «Хонор», який лежав на столі продавця ОСОБА_5 . У зв`язку з цим у обвинуваченого виник протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 не спостерігала за його діями, взяв зі столу мобільний телефон «Хонор», сховав його до кишені своїх штанів та покинув місце вчинення злочину. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями обвинувачений завдав потерпілій матеріальної шкоди у розмірі 4 758,33 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений своєї вини не визнав, стверджуючи, що інкримінованого злочину не вчиняв. Пояснив, що дійсно за вказаних у цьому вироку обставин він заходив до вищезазначеного магазину з метою придбати для себе взуття. На його прохання продавець надала йому пару туфель, однак після примірки він вирішив їх не купувати та залишив магазин. Телефону потерпілої не викрадав, під час проведеного з ним слідчого експерименту оговорив себе.

Вимоги цивільного позову потерпілої не визнав, у той же час висловив готовність відшкодувати завдану шкоду.

У подальшому, звертаючись до суду з останнім словом, обвинувачений зазначив, що вчинив вказаний злочин, запевнив, що щиро розкаявся, просив суворо не карати, врахувати наявність на його утриманні малолітніх дітей.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого, наданих під час судового розгляду, оскільки ці показання спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, допитана судом потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що працює продавцем у магазині, де здійснюється торгівля взуттям. Того дня, - 16.05.2019 вона перебувала на своєму робочому місці, покупців не було, потерпіла сиділа за столом, переглядала інформацію у своєму мобільному телефоні. Коли зайшов обвинувачений, вона залишила телефон на столі, відійшла до полиць та почала шукати взуття, яке замовив ОСОБА_7 . Однак обвинувачений відмовився приміряти запропоновані йому туфлі та вийшов з магазину. Потерпіла одразу ж помітила, що зник її мобільний телефон, кинулась навздогін, вибігла на вулицю, однак обвинуваченого вже не було. ОСОБА_5 почала телефонувати на свій номер, однак виклик залишився без відповіді. У подальшому, а саме - 01.05.2020, тобто після затримання обвинувачений їй телефонував, пропонував якось залагодити конфліктне питання, однак завданої їй шкоди не компенсував.

Крім показань потерпілої, вина ОСОБА_7 підтверджується також іншими доказами.

За заявою ОСОБА_5 , поданою у короткий проміжок часу від вчинення крадіжки, 16.05.2019 проведений огляд та фотографування місця події - магазину з продажу взуття «Міда» за адресою - м. Київ, вул. Д.Щербаківського, 47, зафіксована обстановка всередині магазину. Розташування предметів торговельного обладнання, робочого столу продавця, на якому знаходився викрадений телефон, повністю збігається з показаннями потерпілої та підтверджує фактичні обставини вчинення злочину.

Під час досудового розслідування 03.06.2019 проведено впізнання особи за фотознімками, згідно з відповідним протоколом потерпіла впевнено вказала на фотозображення обвинуваченого ОСОБА_7 , як на особу, яка 16.05.2019 викрала її мобільний телефон.

У подальшому - 04.06.2019 ОСОБА_7 , як підозрюваний, у ході проведеного з ним слідчого експерименту безпосередньо на місці вчинення злочину вказав послідовність своїх дій щодо заволодіння телефоном потерпілої, ці показання як в цілому, так і в окремих деталях збігаються з показаннями потерпілої, протоколом огляду місця події.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що відеозапис вказаної слідчої дії та інші матеріали судової справи не містять даних про надання обвинуваченим вказаних показань внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує честь та гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження у суду відсутні підстави для визнання вказаного доказу недопустимим або ж критичної оцінки цього доказу.

На переконання суду, підтвердженням вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину є також визнання ним своєї вини в останньому слові.

Відповідно до висновку судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_8 від 24.06.2019 № 13-1/1156 ринкова вартість мобільного телефону «Honor 8Х» станом на день вчинення кримінального правопорушення становила 4 758,33 грн.

Виходячи із зазначеного експертного висновку, суд вважає, що діями обвинуваченого потерпілій завдана шкода саме у розмірі 4 758, 33 грн.

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження,оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше був неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у виді тривалого позбавлення волі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем попереднього ув`язнення характеризується посередньо.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ст. 34 КК України вчинення нового умисного особою, яка має судимість за вчинення умисного злочину, є рецидивом злочинів.

Отже, обставиною, яка згідно з ст. 67 КК обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів, оскільки наявні обставини, передбачені ст. 34 КК.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані, які характеризують обвинуваченого.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що лише покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування понесені процесуальні витрати на залучення судового експерта у сумі 314, 02 грн., які належить стягнути з обвинуваченого.

Потерпілою заявлений цивільний позов, відповідно до якого вона просила стягнути з обвинуваченого суму у розмірі 13 796, 33 грн., оскільки була змушена купити аналогічний телефон та продовжувати сплачувати кредит за телефон, який був викрадений обвинуваченим. Крадіжкою потерпілій завдана моральна шкода через те, що вона хвилювалася, втратила спокій, тому у порядку компенсації цієї шкоди просила стягнути з обвинуваченого 10 тис. грн. Крім того, ОСОБА_5 наполягала на стягнення з ОСОБА_7 витрат на правову допомогу у сумі 700 грн.

У силу ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

За розрахунками потерпілої, розмір матеріальної шкоди складається з вартості викраденого мобільного телефону - 7 048,00 грн., вартості аналогічного телефону та чохла для нього - 6 748, 33 грн.

Суд, враховуючи, що втрати матеріального характеру потерпілої дорівнюють вартості викраденої речі, вважає доведеним розмір завданої ОСОБА_5 шкоди у сумі вартості мобільного телефону «Honor 8Х», яка станом на день вчинення кримінального правопорушення становила 4 758, 33 грн.

Отже, цивільний позов щодо матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі фактично завданої шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_5 зазнала моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок злочинної поведінки щодо неї.

Суд, враховуючи характер правопорушення, глибину моральних страждань потерпілої, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає, що достатнім для компенсації моральної шкоди є стягнення з обвинуваченого 1 000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати

З огляду на те, що потерпілій надавалася правова допомога, витрати на яку склали 700, 00 грн., вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.185, ст. 63, 65 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з дня його затримання, тобто з 30 квітня 2020 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 4 758 (чотири тисячі сімсот сорок вісім) грн. 33 коп., на відшкодування моральної шкоди 1 000 (одна тисяча) грн., витрати на правову допомогу у сумі 700 (сімсот) грн., а всього 6 458 (шість тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 33 коп.

У задоволенні решти вимог цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 у дохід держави процесуальні витрати у сумі 314,02грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

На цей вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного судучерез Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1