Справа № 173/643/20
Номер провадження1-кп/173/128/2020
В И Р О К
іменем України

09 червня 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суханівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, без утриманців, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.06.2009 за ч. 2 ст.15, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на 10 років, звільнився 19.03.2018 із Ізяславської ВК Хмельницької області по відбуттю покарання (ця судимість не погашена, перебіг строків погашення судимості перервано наступними судимостями);

- вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 18.05.2018 за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 03.10.2018 за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 близько 16:00 години 04 квітня 2020 року знаходячись на території гаражного кооперативу, розташованого в селищі Будівельників міста Кам`янське Дніпропетровської області, побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, власником якого є потерпілий ОСОБА_6 , поруч із яким знаходились потерпілий ОСОБА_6 та його знайомий - свідок ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_5 підійшов до вказаних осіб та після розмови з потерпілим, з його дозволу, сів за кермо вказаного автомобіля, ОСОБА_6 сів на заднє пасажирське сидіння зліва, ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння справа, після чого всі разом поїхали у напрямку м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Згодом, близько 17:30 години 04 квітня 2020 року ОСОБА_5 , зупинив автомобіль на березі водоймища «Полівське», розташованого наприкінці вулиці Центральна в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де, висадивши з салону вказаного автомобіля свідка ОСОБА_7 , рушив далі, продовжуючи керувати вказаним автомобілем, з дозволу власника - потерпілого ОСОБА_6 , при цьому останній залишався сидіти на задньому пасажирському сидінні зліва.

В цей час ОСОБА_5 побачив у руках потерпілого мобільний телефон «Нuawei P Smart +Iris Purple (RAM 4 GB. ROM 64 GB)» та у нього раптово виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, діючи відкрито, повторно, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 припаркував вказаний автомобіль поблизу будинку № 53 по вулиці Привокзальній в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та наказав ОСОБА_6 залишити салон автомобіля, на що останній категорично не погодився. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи відкрито, повторно, умисно, з корисливих мотивів, вийшов із салону автомобіля, відчинив задні ліві двері, де на задньому пасажирському сидінні зліва сидів потерпілий та наніс останньому один удар кулаком лівої руки в праву щелепу, після чого схопив потерпілого за одяг та силоміць витяг його із салону власного автомобіля. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи відкрито, повторно, умисно, з корисливих мотивів, вирвав з рук ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон та продовжив наносити останньому удари в різні частини тіла, заподіявши таким чином не менше 5 ударів в ділянку голови, 1 удар в область лівого передпліччя та 18 механічних дій тупим твердим предметом (предметами) по тулубу.

В цей час, у цьому місці, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом та звернення його на свою користь.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, ОСОБА_5 , залишив потерпілого ОСОБА_6 лежачим на землі, після чого сів за кермо автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 06.04.2020 № 1298/20 потерпілому ОСОБА_6 заподіяний матеріальний збиток на суму 4399 гривень 20 копійок у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 06.04.2020 № 06/04 потерпілому ОСОБА_6 заподіяний матеріальний збиток на суму 39 453 гривень у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку експерта від 06.04.2020 № 357-Е виявленні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, лівому передпліччі, тулубі, саден на тулубі, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ 6, МОЗ України від 17.01.1995), виникли в наслідок дії тупого твердого предмета, предметів, характерологічні властивості котрої не відобразились. Давність їх утворення маже відповідати терміну, який вказаний в медичних документах. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, в ділянку голови було заподіяно - 5, лівого передпліччя - 1, тулубу - 18 механічних дій тупим твердим предметом, предметами, але не виключно, що деякі з них могли утворитися одночасно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що він дійсно заволодів транспортним засобом та мобільним телефоном потерпілого. Також він спричинив тілесні ушкодження потерпілому нанісши йому декілька ударів в область обличчя та тулубу. Автомобіль потерпілого знаходився його знайомої звідки він був повернений потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що вони були на території гаражів допомагали товаришеві ремонтувати автомобіль. До них підійшов ОСОБА_5 , який почав просити підвезти його в різні місця. Потім ОСОБА_5 , сів в належний йому автомобіль та почав заводитись. Він та його товариш заскочили до автомобіля і вони поїхали всі разом. ОСОБА_5 говорив, що він купить пива і поверне автомобіль. Так вони їхали деякий час. Потім його товариш поросив зупинитись, так як йому потрібно було вийти. ОСОБА_5 , зупинив автомобіль, і коли його товариш вийшов, то ОСОБА_5 захлопнув двері автомобіля і вони поїхали далі. Коли він почав питати у ОСОБА_5 , куди вони їдуть. Останній зупинив автомобіль та сказав, що вже приїхали, і щоб він виходив з автомобіля, він не хотів залишати салон автомобіля, тоді ОСОБА_8 підійшов до нього відкрив двері і почав витягувати його з автомобіля. Він хотів зателефонувати, але ОСОБА_5 , наніс йому декілька ударів та забрав телефон. Потім витяг його з автомобіля, а сам сів в автомобіль та поїхав далі. Після даних подій він проходив лікування.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Наслідки того, що обвинувачений при такому порядку дослідження доказів зможе оскаржити вирок лише в частині призначеного покарання обвинуваченому роз`яснені.

Суд вважає вину ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведеною повністю, а кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 289 і ч. 2 ст. 186 КК України є правильною, оскільки він скоїв кримінальне правопорушення за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно,поєднаного із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого і за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) , поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

Таким чином призначаючи покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України належать до тяжких злочинів, обставини вчинення злочинів, та дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра і лікаря - нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин , що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ступінь повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 , кримінального правопорушення є високим, виправлення обвинуваченого не можливе без позбавлення або обмеження волі . На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку орган пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, проведення індивідуально-виховної роботи із обвинуваченим спільно із правоохоронними органами.

Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчинених злочинів, особу ОСОБА_5 , з урахуванням висновку органу пробації, суд вважає можливим та необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 і ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України з застосуванням ч.1 ст. 70 і ч. 1 ст. 71 КК України, яке на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілим заявлений цивільний позов, згідно якого останній просить стягнути із ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 818 грн. 20 коп., яка полягає у понесених ним затратах на проведення лікування та спричинену йому моральну шкоду в сумі 5000.00 грн.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також заподіяна майну юридичної або фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілому були спричиненні легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, в наслідок чого потерпілий ОСОБА_6 , проходив лікування, купував ліки. Потерпілим надані чеки на придбання ліків, дати на яких відповідають періоду проходження лікування. На підставі чого суд приходить до висновку, що матеріальна шкода в сумі 818 грн. 20 коп., підлягає відшкодування потерпілому обвинуваченим в повному обсязі, оскільки її спричинення та розмір підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Суд вважає, що потерпілому ОСОБА_6 ,. в результаті вчинення даного кримінального правопорушення спричинена моральна шкода, яка виражається в спричиненні фізичного болю в зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень, а також душевних страждань в результаті їх спричинення, необхідності лікування, докладення зусиль на відновлення стану свого здоров`я, хвилювання за наслідки, спричиненого розладу здоров`я, які можуть виникнути в майбутньому, а також за долю вилученого у нього майна.

Вирішуючи питання про розмір мольної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, тривалість лікування, вартість вилученого майна. Визнання обвинуваченим пред`явлених до нього позовних вимог, суд приходить до висновку, що на відшкодування спричиненої потерпілому моральної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого 5000.00 (п`ять тисяч) грн.

Речові докази по справі, якими визнано: автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору і мобільний телефон «Нuawei P Smart +Iris Purple (RAM 4 GB. ROM 64 GB)» вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

По справі є процесуальні витрати в сумі 1634.50 грн., за проведення судової трасо логічної експертизи, які підлягають стягненню із ОСОБА_5 , в рахунок держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ,. обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. який суд вважає за можливе залишити до набрання вироком законної сили, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів , передбачених ч. 2 ст. 289 і ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді:

- за ч. 2 ст. 289 КК України - 5-ть років позбавлення волі без конфіскації майна ;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - 4-ри роки позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 03.10.2018 року, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з 06 квітня 2020 року включно.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору і мобільний телефон «Нuawei P Smart +Iris Purple (RAM 4 GB. ROM 64 GB)», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, повернути останньому.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в установі виконання покарань, управління Державної пенітенціарної служби України № 4, (паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.07.2018 року, орган видачі 1244) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , 818 (вісімсот вісімнадцять) грн. 20 коп.. на відшкодування спричиненої майнової шкоди і 5000.00 (п`ять тисяч) грн., на відшкодування спричиненої моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в установі виконання покарань, управління Державної пенітенціарної служби України № 4, (паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.07.2018 року, орган видачі 1244) ,процесуальні витрати по кримінальному провадженню в зв`язку з проведенням судової трасологічної екпертизи в сумі 1634.50 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп., на користь держави

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокуророві.

Суддя ОСОБА_1