Справа № 584/633/20
Провадження № 1-кп/584/105/20
В И Р О К
Іменем України

25.06.2020 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000148 від 9 травня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Путивль Сумської області, мешкаючого по АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом, у 1999 році ОСОБА_4 придбав будинок АДРЕСА_1 . В процесі огляду горища він знайшов копію прапора перемоги 1945 року із зображенням п`ятикутної білої зірки, серпа і молота та з написом «150 стр.ордена Кутузова ІІ ст. идрицк. див. 79 с.к.3у.а.1б.ф.», який став зберігати за місцем свого мешкання.

9 травня 2020 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 проходив повз Путивльський краєзнавчий музей, розташований по вул.Кролевецькій у м.Путивль Сумської області, де помітив колону автомобілів та свого знайомого ОСОБА_6 , який був на автомобілі «Mercedes Vito», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . При спілкуванні ОСОБА_4 дізнався, що ОСОБА_6 має на меті поїхати до площі Перемоги у м.Путивль Сумської області з метою покладення квітів до пам`ятнику, присвяченого увічненню перемоги над нацизмом та вшануванню пам`яті жертв Другої світової війни.

В цей час ОСОБА_4 вирішив взяти участь у вказаному заході та публічно при цьому використовувати копію прапора перемоги 1945 року із зображенням п`ятикутної білої зірки, серпа і молота та з написом «150 стр.ордена Кутузова ІІ ст. идрицк. див. 79 с.к.3у.а.1б.ф.», який знаходився за місцем його проживання.

В подальшому, в цей же день через декілька хвилин ОСОБА_4 забрав з господарства за місцем свого проживання вказаний прапор та заздалегідь не обумовлюючи свої дії з ОСОБА_6 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля останнього, тримаючи прапор, закріплений на дерев`яній палиці, з зовнішнього боку автомобіля через відчинене вікно дверей. В подальшому ОСОБА_6 почав рух по вул.Кролевецькій у м.Путивль Сумської області у напрямку просп.Іоанна Путивльського. Перебуваючи на перехресті, ОСОБА_6 повернув ліворуч у напрямку площі Перемоги та продовжив рух по просп.Іоанна Путивльського у м.Путивль Сумської області. При керуванні автомобілем ОСОБА_6 не спостерігав за прапором та не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_4 .

У свою чергу ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, умисно публічно демонстрував прапор червоного кольору, закріплений на дерев`яній палиці, із зображенням п`ятикутної білої зірки, серпа і молота та з написом «150 стр.ордена Кутузова ІІ ст. идрицк. див. 79 с.к.3у.а.1б.ф.», який відповідно до положень п/п.«В» п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 9 квітня 2015 року є символікою комуністичного режиму тоталітарного режиму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.436-1 КК України як публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

14 травня 2020 року між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.436-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., без конфіскації майна.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, яка також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.436-1 КК України як публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також - наявність на утриманні у обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, а обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Враховуючи наведене в сукупності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинив злочин середньої тяжкості, тяжких наслідків не настало, суд вважає узгоджене сторонами покарання, з застосуванням ст.69 КК України, таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого злочину, а отже - може бути призначено обвинуваченому та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у справі:

1) автомобіль «Mercedes Vito», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та флеш-накопичувач «Apacer» ємністю 16 Gb №78, які передані на зберігання власнику ОСОБА_6 , слід дозволити використовувати на власний розсуд;

2) пропор, що імітує «Пропор Перемоги», який зберігається в камері зберігання речових доказів Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області, слід знищити.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 травня 2020 року між начальником Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000148 від 9 травня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн., без конфіскації майна.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

1) автомобіль «Mercedes Vito», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та флеш-накопичувач «Apacer» ємністю 16 Gb №78, які передані на зберігання власнику ОСОБА_6 - дозволити використовувати на власний розсуд;

2) пропор, що імітує « ОСОБА_7 », який зберігається в камері зберігання речових доказів Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1