Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/138/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.20 смт.Народичі

Слідчий суддя Народицького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , з участю прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Народицького відділення поліції Коростенського відділу Головного управління національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Народицького відділення поліції Коростенського відділу Головного управління національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтовування клопотання слідчий зазначає, що у його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 22 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 та частиною 3 статті 185 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . Посилається на те, що останній не має місця роботи, є раніше судимим, підозрюється у вчиненні п`яти злочинів, один з яких є тяжким, та санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 8 років, а тому, неможливо запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування та спотворення будь-яких речей чи документів, що маються значення для встановлення обставин злочину, впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому, до нього не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 та частиною 3 статті 185 КК України, й на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний щодо задоволення клопотання не заперечував та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши думку учасників судового засідання, а також дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 та частиною 3 статті 185 КК України, а саме, у тому, що 21 лютого 2020 року близько 20 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, через вхідні ворота зайшов на подвір`я домогосподарства АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , де продовжуючи свої злочинні, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Мінськ» вартістю 1066,67 грн., після чого з викраденим майном з місця події зник, заподіявши ОСОБА_6 матеріального збитку на вище вказану суму.

Крім того, 28 лютого 2020 року близько 18 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, через вхідні ворота зайшов на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де продовжуючи свої злочинні дії шляхом відкриття сворок вікна проник до житлового будинку, звідки таємно викрав майно власника домогосподарства, а саме: мобільний телефон марки «FLY» моделі «FS408», вартістю 642 грн., міксер електричний марки «STENSON», моделі ME-1765, вартістю 186 грн., мультіметр цифровий марки Digital, модель DT-838, вартістю 107 грн., праску марки «ALPARI», модель «IS 1601-МС», 1600 Вт, вартістю 214 грн., кип`ятильник електричний (погружний), марки «ВЭЗ», 2 кВт, вартістю 41 грн., після чого, поклавши викрадене до сумки з полімерного матеріалу синього кольору, яку віднайшов у будинку ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця події зник, заподіявши ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 1190 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 29 лютого 2020 року, близько 01 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, через вхідні ворота зайшов на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , де, продовжуючи свої злочинні дії, невстановленим предметом зірвав навісний замок від вхідних дверей та проник до житлового будинку. Перебуваючи в кімнаті №2 таємно викрав телевізор марки «Міrta», моделі СТ21UF1, вартістю 1898 грн., та супутниковий тюнер марки «EUROSKY», моделі ЕS4050, вартістю 423 грн., після чого з викраденим майном з місця події зник, заподіявши ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 2321 грн.

Крім цього, 02 березня 2020 року, близько 01 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, через вхідні ворота зайшов на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , де, продовжуючи свої злочинні дії, через вхідні незамкнені двері, проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав 5 курей, вартістю 500 гривень, після чого помістивши птиць до мішку з полімерного матеріалу та з викраденим майном з місця події зник, заподіявши ОСОБА_9 матеріального збитку на вище зазначену суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , 04 березня 2020 року близько 05 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, шляхом пошкодження вікна веранди приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого по АДРЕСА_4 , проник до зазначеного приміщення магазину, звідки намагався викрасти продукти харчування та матеріальні цінності, наявні у торгівельному залі магазину, які поміщав собі до карманів та пазухи, однак, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як на місці злочину був затриманий потерпілою ОСОБА_10 .

Про підозру у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень ОСОБА_4 був повідомлений 04 березня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні п`яти злочинів, один з яких є тяжким, та за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, проживає не за місцем реєстрації, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, враховуючи те, що підозрюваний фактично проживає у безпосередній близькості від місць вчинення злочину та проживання потерпілих і свідків, існують достатні підстави вважати, що він може незаконно впливати на останніх, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі зазначеного й враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватості, особу підозрюваного, який не має постійного джерела прибутку, проживає не за місцем реєстрації, за станом здоров`я може утримуватись в умовах ІТТ, а також те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, доведеним у ході судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити й застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Частиною 3 статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, який не працює, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, підозрюваному слід визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року (2102 гривень) складає 42040 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, суд вважає за необхідне покласти на останнього наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвала слідчого судді закінчує свою дію о 13 годині 15 хвилин 04 травня 2020 року.

Визначити, що грошова сума в розмірі 42040 гривень є достатньою для внесення її в якості застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1