ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3015/19
Провадження № 1-кп/210/299/20
У Х В А Л А
іменем України
"07" травня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000167 від 05.02.2019 року, суд

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на нічний домашній арешт, оскільки він був працевлаштований до 2018 року, має мати похилого віку та тривалий час перебуває під вартою.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, підтримав клопотання обвинуваченого та просив також змінити запобіжний захід обвинуваченому на нічний домашній арешт.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою,якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкриміновані злочини, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, тому у суда є достатні підстави вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у інкримінованому злочині, обвинувачений може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо посилань ОСОБА_4 про його тривале тримання під вартою, суд вважає за необхідним зазначити, що за час перебування кримінального провадження на розгляді, судом оголошено обвинувальний акт, допитано всіх свідків сторони обвинувачення, а відтак, суд без безпідставних зволікань та затримок здійснює розгляд даного провадження.

Наявність у обвинуваченого мати похилого віку, та офіційного працевлаштування до 2018 року, на думку суду, не є підставою для зміни запобіжного заходу, обраного обвинуваченому та не спростовують ризики на які вказує прокурор.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У суда присяжних відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити його належну поведінку.

З урахуванням вищезазначеного достатньо підстав вважати, що обвинувачений у разі зміни йому запобіжного заходу, може переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи по суті.

Аналізуючи наведене, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та особу обвинуваченого, суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 117, 179, 194, 284, 291, 314-316 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 04.07.2020 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3».

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі.

Суддя: ОСОБА_1