Справа180/2470/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника
потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 25.11.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганці Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.10.2017 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, на підставі п. «а» ст. 1 ЗУ «Про амнісітю у 2016 році» звільнений від відбування покарання,

-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Березнуватівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-17.05.2017 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-30.08.2017 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 16.10.2019 року звільнений на підставі ухвали Жовтоводського міського суду умовно-достроково, невідбутий термін склав 2 місяці 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2019 року, приблизно о 18-20 год., обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , помітили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , після чого у них виник умисел на відкрите викрадення будь-якого майна, належного потерпілому.

З метою відкритого викрадення чужого майна, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 25.11.2019 року, приблизно о 18-25 год., діючи за попередньою змовою між собою, групою осіб, в тому числі ОСОБА_9 повторно, з корисливих мотивів, відвели потерпілого ОСОБА_8 до будинку АДРЕСА_4 , де, застосувавши до потерпілого фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, яке виразилося в тому, що ОСОБА_5 наніс потерпілому два удари рукою по обличчю в область щоки, після чого ОСОБА_4 наніс потерпілому удар кулаком в область животу, завдавши фізичного болю потерпілому, після чого, діючи відкрито, обвинувачений ОСОБА_5 з лівої кишені штанів потерпілого витягнув грошові кошти в сумі 200,00 грн., а обвинувачений ОСОБА_4 вихопив з рук ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Айфон», визначити ринкову вартість якого не надалось за можливе, після чого зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти. Суду пояснив, що 25.11.2019 року він з ОСОБА_10 зустріли ОСОБА_11 і відвели його до гаражу біля будинку АДРЕСА_4 , з метою заволодіння його майном. Вимагали у нього гроші, ОСОБА_12 не давав, після чого ОСОБА_10 два рази вдарив його по обличчю, а він наніс потерпілому удар кулаком у живіт, після чого він вихватив з руки потерпілого мобільний телефон, а ОСОБА_10 з кишені штанів забрав кошти у потерпілого в сумі 200,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 . свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини, викладені вище, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти. Суду пояснив, що 25.11.2019 року вони з ОСОБА_13 зустріли ОСОБА_11 і відвели його до горажу біля будинку № 3 по вул. Палацовій в м. Марганці, з метою заволодіння його майном. Вимагали у нього гроші, ОСОБА_12 не давав, після чого він два рази вдарив його по обличчю, а ОСОБА_13 наніс потерпілому удар кулаком у живіт, після чого ОСОБА_13 вихватив з руки потерпілого мобільний телефон, а він з кишені штанів забрав кошти у потерпілого в сумі 200,00 грн.

Вина обвинувачених у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 25.11.2019 року, близько 18-20 год., він пішов у магазин, до нього підійшов ОСОБА_10 , запропонував поговорити і вони з ОСОБА_13 відвели його до гаражу, що біля будинку № 3 по вул. Палацовій в м. Марганці, де вимагали у нього гроші, ОСОБА_10 наніс йому два удари кулаком в обличчя, ОСОБА_13 наніс удар кулаком у живіт і вихопив з рук мобільний телефон, а ОСОБА_10 витягнув з кишені його штанів грошові кошти в сумі 200,00 грн. Дома він розповів все батьку, який викликав поліцію.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 суду пояснив, що син прийшов додому і розповів про пограбування, він викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, на його мобільний телефон зателефонував хтось з обвинувачених з викраденого телефона, що належить сину, і пропонував повернути телефон за 500,00 грн. Вони погодились і під час зустрічі обвинувачених затримали працівники поліції.

Згідно протоколу огляду місця події від 26.11.2019 року (а.с. 73-74) слідчим оглянуто територію біля будинку № 3 по вул. Палацовій в м. Марганці Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26.11.2019 (а.с. 76-79), потерпілий ОСОБА_15 показав на місці та розповів про те, як у нього відкрито викрали кошти та мобільний телефон, при цьому ОСОБА_10 вдарив його двічі по обличчю, а ОСОБА_13 наніс удар кулаком у живіт.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2019 року, (а.с. 80-82), потерпілий ОСОБА_8 , серед пред`явлених фотознімків осіб впізнав ОСОБА_5 як особу, яка два рази вдарила його по обличчю та забрала у нього кошти з кишені.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.11.2019 року, (а.с. 83-85), потерпілий ОСОБА_8 , серед пред`явлених фотознімків осіб впізнав ОСОБА_4 як особу, яка вдарила його кулаком у живіт та забрала у нього мобільний телефон.

Відповідно до протоколу огляду від 26.11.2019 року (а.с. 86-87), слідчим оглянуто мобільний телефон «Айфон», що долучений до справи в якості речового доказу постановою слідчого від 26.12.2019 року (а.с. 88).

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 23.12.2019 року (а.с. 122-125), потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому мобільних телефонів впізнав свій телефон.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27.11.2019 року (а.с. 92-95), підозрюваний ОСОБА_4 на місці показав та розповів про обставини відкритого викрадення мана у потерпілого ОСОБА_8 та зазначив, що з ОСОБА_10 відвели потерпілого до гаражу, де ОСОБА_10 наніс йому два удари кулаком в обличчя, а він один удар у живіт, після чого він вихопив у потерпілого телефон з рук, а ОСОБА_10 забрав з кишені потерпілого грошові кошти.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27.11.2019 року (а.с. 113-116), підозрюваний ОСОБА_5 на місці показав та розповів про обставини відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_8 та зазначив, що з ОСОБА_13 відвели потерпілого до гаражу, де він ( ОСОБА_10 ) наніс йому два удари кулаком в обличчя, а Гладишев один удар у живіт, після чого ОСОБА_13 вихопив у потерпілого телефон з рук, а він ( ОСОБА_10 ) забрав з кишені потерпілого грошові кошти.

Згідно протоколу огляду предмету від 23.12.2019 року (а.с. 126-127), слідчим оглянуто диск з аудіо записом, що наданий ОСОБА_7 , та під час прослуховування аудіо файлу чутно, як чоловічій голос пропонує повернути викрадений мобільний телефон за винагороду в сумі 500 грн.

Постановою слідчого від 23.12.2019 року вилучений диск з аудіо записом, що видав ОСОБА_7 , долучено до матеріалів справи в якості речового доказу.

Згідно постанови слідчого від 26.12.2019 року (а.с. 109), під час затримання у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: зарядний пристрій, годинник золотого кольору, зарядний акумулятор, 2 ювілейні медалі, що долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів і зберігаються в спецпакеті №7212978 в Марганецькому ВП (а.с. 63).

Вивчивши всі зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, оцінивши їх з точки зору допустимості, достовірності та належності, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна знайшло своє підтвердження.

Вищезазначені досліджені судом докази суд вважає достовірними, оскільки вони підтверджують і доповнюють один одного та узгоджуються між собою.

Дії обвинувачених, які виразились у тому, що ОСОБА_5 наніс потерпілому два удари рукою по обличчю, а ОСОБА_4 наніс удар кулаком в область животу, здолали здатність потерпілого до опору, являються застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Враховуючи той факт, що потерпілий неповнолітня особа, обвинуваченим не знадобилось застосовувати надзусилля, щоб подавити волю потерпілого для опору, адже потерпілий самим видом та діями обвинувачених вже був психологічно та фізично не спроможний чинити опір, після чого обвинувачені без перешкод витягнув з кишені потерпілого кошти та вихопили з його руки мобільний телефон.

Враховуючи, що додатковим об`єктом злочину за ч. 2 ст. 186 КК України виступають свобода, тілесна недоторканість особи, щодо якої скоюється кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_16 у судовому засіданні доведена повністю і його дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України. Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю і його дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України. Однак, кваліфікуюча ознака "повторність", що інкрімінується ОСОБА_4 згідно обвинувального акту, не може бути інкрімінована обвинуваченому, оскільки ОСОБА_4 вчинив один злочин, вперше, непогашеної судимості за крадіжку не має. Враховуючи зазначене, суд виключив з кваліфікації дій ОСОБА_4 кваліфікуючу ознаку "повторність".

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що вони вчинили тяжкий злочин, посягнули на власність, свободу і тілесну недоторканість особи.

Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів не перебуває.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення злочину і особу винного ОСОБА_4 , суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів має бути міра покарання у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, а тому являє собою небезпеку для оточуючих, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим та вважає за необхідне призначити покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі, в межах мінімальної межі санкції даної статті КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий злочин в період невідбутого покарання за попереднім вироком, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів не перебуває.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення злочину і особу винного, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів має бути міра покарання у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин в період невідбутого покарання за попереднім вироком, а тому являє собою небезпеку для оточуючих, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим та вважає за необхідне призначити покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, однак в межах вище мінімальної межі, встановленої в санкції статті, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів. Крім того, враховуючи вчинення злочину в період дострокового звільнення за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2017 року, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначати в порядку ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

Враховуючи призначення покарання у виді позбавлення волі, наявні ризики вчинення обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.. 178 КПК України, а саме те, що обвинувачені не мають захворювань, що перешкоджають триманню під вартою, вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки слід обрати щодо них запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково, у вигляді 1 місяця, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року, і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Застосувати до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Термін відбування покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відраховувати з моменту затримання з 25.11.2019 року.

Речові докази, що долучені до матеріалів кримінального провадження і зберігаються в спецпакеті № 7212978 (а.с. 109) повернути ОСОБА_5 , диск з аудіозаписом (а.с. 127) залишити при справі, мобільний телефон, що переданий потерпілому залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1