Справа № 635/7488/19
Провадження № 1-кп/635/136/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_4 його захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001421 від 24 серпня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Високий Харківського району Харківської області, громадянина України, який раніше засуджений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дзеберкой, Туапсинського району, Краснодарського краю, Російська Федерація, громадянина України, раніше не засуджений, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Нормами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки продовжують існувати ризики передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений не працевлаштований і не має законних джерел існування, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що він не має наміру впливати на потерпілого, свідків, переховуватись від суду та вчиняти злочини, бажає влаштуватись на роботу, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до її підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила змінити на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі оскільки існуючі ризики значно зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Заслухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2019 року у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21 листопада 2019 року, дія якого продовжувалась останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року продовжено до 12 березня 2020 року.

Враховуючи доводи прокурора та позицію сторони захисту, суд вважає, що ризики, які стали підставою для обрання даного запобіжного заходу продовжують існувати і обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, при цьому обвинувачений не працевлаштований і не має законних джерел існування, не одружений і не має стійких соціальних зв`язків, раніше засуджений, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України і період іспитового строку обвинувачується у вчиненні злочину у групі осіб. Також існує ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, місце проживання яких відоме обвинуваченому.

Вказані обставини у їх сукупності дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, вказані ризики не зменшились, тому продовжує строк застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника щодо можливості зміни запобіжного заходу на більш м`який суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують існування встановлених судом ризиків.

Потерпілими від кримінального правопорушення є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Прокурор просив накласти на потерпілого грошове стягнення, оскільки судом встановлений обсяг доказів і порядок їх дослідження і допит потерпілого в суді є обов`язковим, також вказав, що потерпілий відмовся одержувати у співробітника поліції повістку в суд.

Обвинувачені та адвокат підтримали позицію прокурора про застосування стягнення до потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 неодноразово викликався в судові засідання та належним чином сповіщався про час і місце судового розгляду, шляхом повідомлення телефонограмою за номером телефону вказаного у обвинувальному акті: НОМЕР_1 та направлення повісток про виклик до суду за вказаною в обвинувальному акті адресою його місця проживання: АДРЕСА_3 , але в судові засідання, призначені на 07 лютого 2020 року, 04 березня 2020 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо потерпілий, який був у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_7 викликався в судове засідання у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, що перешкоджає проведенню судового засідання та затягує розгляд справи по суті, тому суд вважає необхідним накласти на потерпілого грошове стягнення у виді 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2020 року становить суму в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139 ч. 1, 144, 146, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України продовжити до 01 травня 2020 року.

Накласти на потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за неявку до суду грошове стягнення в розмірі 2102 (дві тисяч сто дві ) гривні 00 коп.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, але особи, на яких було накладено грошове стягнення та які не були присутні під час розгляду цього питання судом, мають право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на них грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Суддя ОСОБА_1