Справа № 462/5583/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/611/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 149 КК України, на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 травня 2020 року, якою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

встановила:

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21.05.2020, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 19 липня 2020 року включно.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та залиши розмір визначеної застави. Вважає вказану ухвалу суду незаконною, оскільки така не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а також винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт покликається на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі більше ніж на 10 років і така категорія справ розглядається колегіально. Однак, питання про продовження строку тримання під вартою в судовому засіданні 21.05.2020 було вирішено суддею одноособово. Крім того, перед початком розгляду клопотання прокурора по даній справі, було проведено повторний автоматизований розподіл справи, що не передбачено чинним КПК, та присвоєно номер провадження № 1-кс/462/908/20 так, ніби то це питання має вирішувати слідчий суддя. Однак, кримінальна справа відносно ОСОБА_7 розглядається по суті пред`явленого обвинувачення. Таким чином рішення, про продовження строку тримання обвинуваченою під вартою, було винесено незаконним складом суду. Тим більше, що попередній раз продовження строку тримання під вартою обвинуваченій вирішувала колегія суддів, яку було визначено автоматизованим розподілом справ.
Апелянт звертає увагу, що при розгляді справи одноособово суддя не роз`яснивши право на відвід судді відразу розпочала з вирішення клопотання прокурора.
Крім того, у судовому засіданні 21.05.2020, розгляд клопотання прокурора здійснювалося за участю сторони захисту та прокурора ОСОБА_8 , однак в ухвалі зазначений, як учасник процесу, прокурор ОСОБА_9 .
Апелянт наголошує, що стороною захисту не подавалося клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу, однак суддею таке питання було вирішено та описано в ухвалі.
Таким чином є очевидним те, що ухвала від 21.05.2020 є незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема подіям, які відбувалися 21.05.2020, а тому підлягає скасуванню.
Суддя першої інстанції мотивував свою ухвалу про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що при вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченій судом враховано, що клопотання прокурора є обґрунтованим, оскільки на даний час у судовому засіданні свідки пояснень не давали, що свідчить про реальну можливість здійснення на останніх тиску зі сторони обвинуваченої, тобто на переконання суду існує очевидний ризик, зокрема і втечі обвинуваченої, отже ризики, які виправдовують тримання її під вартою не зменшилися. З метою недопущення перешкоджанню кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд першої інстанції не вбачав підстав для обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу, оскільки її належну процесуальну поведінку може забезпечити саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, думку захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника обвинуваченої, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суддя суду першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням злочину, інкримінованого ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченої, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, і не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченої та дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, а тому обґрунтовано продовжив обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами контрольного провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у злочині проти волі, честі та гідності особи., за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна або без такого.

Під час судового розгляду справи враховано те, що на даний час у судовому засіданні свідки пояснень не давали, що свідчить про реальну можливість здійснення на останніх тиску зі сторони обвинуваченої. Відтак є достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою, таке відповідає вимогам ст. 199 КПК України, зокрема містить у собі короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення, виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини , посилання на ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, та обґрунтування того, що такі продовжують існувати та не зменшилися , обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи захисника обвинуваченої про те, що слухання клопотання про продовження строку тримання під вартою було здійснено незаконним складом суду, не відповідають дійсності.

Так, на розгляді у Залізничному районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні злочину торгівлі людьми, за ч.3 ст. 149 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років.

29.08.2019 був здійснений автоматизований розподіл даної судової справи та визначений для розгляду склад колегії суддів: ОСОБА_10 (головуючий), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

У подальшому, 04.10.2019, був змінений склад суду та замінено суддю ОСОБА_12 (через перебування на лікарняному) на суддю ОСОБА_1 .

У зв`язку з надходженням у даному кримінальному провадженні клопотання прокурора, про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку тримання під вартою, який спливав 24.05.2020, виникла необхідність заміни судді для розгляду клопотання. У відповідності до протоколу №4, зборів суддів Залізничного районного суду м. Львова від 21.05.2020, який передбачає заміну колегії суддів при розгляді даного клопотання на суддю, який вправі розглянути клопотання одноособово, було визначено суддю ОСОБА_1 , у якої найбільший стаж роботи на посаді судді.

Така необхідність виникла у зв`язку з відсутністю на робочому місці складу колегії суддів, оскільки головуючий суддя ОСОБА_10 перебував на листку непрацездатності, та у відповідності до змін внесених до Положення про автоматизовану систему документообігу на період в державі карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Відповідно, 21.05.2020, було передано, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, судді ОСОБА_1 розгляд клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , як судді з найбільшим досвідом роботи на посаді судді. Через такі зміни контрольному провадженню було присвоєно новий номер, в межах судової справи № 462/5583/19. Такі дії колективу суду першої інстанції відповідають змінам внесених до чинного законодавства України. А саме, змінами внесеними до пункту 20-5 розділу XI «Перехідних положень» Кримінального процесуального кодексу України, де зазначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд Вищого антикорупційного суду, визначеного порядку, встановленому ч.3 ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею із складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції .

Щодо покликань апелянта про зазначенні в ухвалі суд прізвища прокурора, який не був присутній в судовому засіданні 21.05.2020, то, з ініціативи суду, 11.06.2020 було винесено ухвалу про виправлення описки в ухвалі від 21.05.2020 по даній справі та замінено прізвище прокурора з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_8 » Таким чином дана апеляційна вимога не знайшла свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Колегією суддів, в суді апеляційної інстанції, у обвинуваченої ОСОБА_7 було з`ясовано, що їй, як обвинуваченій, надавалась пам`ятка про її права та обов`язки, які вона знає, і нею в судовому засіданні 21.05.2020 не було заявлено клопотання про відвід судді ОСОБА_1 .

Крім того, в суді апеляційної інстанції, з врахуванням наявних в контрольному провадженні документів, знайшло підтвердження захисника обвинуваченої про те, що стороною захисту не подавалось клопотання про заміну, на даному етапі, запобіжного заходу на більш м`який, однак зазначення відношення суду по даному питанню не спростовують обставин справи та наявних ризиків, які існують, у відповідності до ст. 177 КПК України.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не було надано відомостей, які б безумовно свідчили, за медичними показниками, про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наявність соціальних зв`язків, зокрема, на те, що на утриманні в обвинуваченої, яка ніде не працювала, перебувають двоє дітей, які на даний час проживають з бабусею, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Ураховуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника обвинуваченої не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 травня 2020 року, якою обвинуваченій, за ч.3 ст. 149 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 липня 2020 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: