Справа № 442/3644/20
Провадження № 1-кс/442/759/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м.Дрогобичі клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобича Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 16.06.2020 слідчим 2-го відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, із застосуванням вогнепальної зброї, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

17.06.2020 слідчим 2-го відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 червня 2020 року приблизно о 12 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території недіючого дитячого садка, що на АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі, діючи з особливою зухвалістю, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві правил поведінки, виражаючись нецензурною лайкою, вчинив конфлікт з ОСОБА_10 , та маючи з собою в руках гладкоствольну мисливську рушницю марки «Сайга 12-КА» № НОМЕР_1 , яку приніс для вчинення хуліганських дій, та яка зареєстрована за його сином ОСОБА_11 , направив її в напрямку ОСОБА_10 та інших присутніх людей, які знаходилися неподалік, після чого здійснив постріл, що створило реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Хуліганські дії ОСОБА_5 вперто упродовж тривалого часу не припиняв, висловлювався нецензурними словами, постійно тримаючи в руках рушницю, виражаючи своє зневажливе ставлення загальноприйнятих норм моралі та створюючи реальну загрозу для громадян, внаслідок чого о 13 год. 23 хв. був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: заяви потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , протокол огляду місця події від 16.06.2020, показання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , показання свідка ОСОБА_14 , протокол затримання ОСОБА_5 , інформаційна картка на зареєстровану зброю (ІК-3Б) у власності ОСОБА_11 .

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років;

- вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі;

- у попередньому кримінальному провадженні №0000522 від 12.03.2013, судова справа №442/5808/13-к, де обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, суддею до ОСОБА_5 неодноразово застосовувались примусові приводи в зв`язку з тим, що він не з`являвся на судові засідання (23.09.2013, 11.04.2014, 26.08.2016, 20.12.2017), а також 13.02.2015 ОСОБА_5 був оголошений у розшук, що підтверджує недотримання ним умов застосованих запобіжних заходів;

- підозрюваний ОСОБА_5 при вчиненні кримінального правопорушення використовував вогнепальну зброю, яка належить його сину ОСОБА_11 , таким чином є ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; у попередньому кримінальному провадженні не дотримувався умов застосованих запобіжних заходів, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 під час затримання не видав дозвільні документи на вилучену зброю, останній буде мати доступ до речей і документів, які підпадають під ознаки речей визначених у ст.98 КПК, таким чином може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, встановлено, що в разі перебування ОСОБА_5 на волі, не буде позбавлений можливості зустрічатись з потерпілими, свідками, спеціалістами та експертами та зможе вплинути на їхні свідчення, висновки, як під час досудового розслідування так і в суді, чим на думку органу досудового розслідування обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю виправдовує себе, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що раніше ОСОБА_5 , притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, під час якого застосовував насильство до потерпілих; згідно даних бази «ІПНП України» на ОСОБА_5 надходили неодноразові скарги громадян щодо вчинення ним протиправних дій, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_5 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Окрім того, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та наявність вищенаведених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, у зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, спеціалістів та експертів, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи те, що при вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 погрожував застосуванням насильства до потерпілих, слідчий суддя на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та ст.178 КПК України, вправі не визначати розмір застави.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду Ноймейстер проти Австрії від 27.06.1968 р.), яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, найбільш необхідним і достатнім запобіжним заходом при вказаних у клопотанні обставинах, на думку слідчого, є тримання під вартою, який у повній мірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі наведеного слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб з моменту його фактичного затримання, тобто з 16.06.2020, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав у повному обсязі. На противагу заперечень сторони захисту звернув особливу увагу на той факт, що ОСОБА_5 серед білого дня, у присутності десятка людей, витягнув зброю та погрожував нею іншим особам. Загрози для його дітей, яка б спонукала вчиняти такі дії, не було. У протилежному випадку, він міг звернутися на «102», чого не зробив. Натомість, ОСОБА_5 витягнув вогнепальну зброю, ще й здійснив нею постріли. Почувши такі, люди (очевидці) почали телефонувати до поліції. Підозрюваний у той час перебував у нетверезому стані, що підтверджено висновком лікаря, і такий його стан був дійсно загрозливим для оточуючих. За результатами перевірки, згідно з реєстром речових прав, згадана земельна ділянка на день події належала ОСОБА_15 , на якій підставі син ОСОБА_5 ( ОСОБА_16 ) намагався вчиняти якісь дії на цій території, наражаючись, відповідно, на передбачуваний конфлікт, можливо і провокуючи на такий інших осіб. Якщо на ОСОБА_17 та його батька (підозрюваного) у той день та час напали близько десяти осіб, залишається незрозумілим, чому останній звернувся із відповідною заявою лише після його затримання працівниками поліції. Звертає також увагу, що згадана територія не має високого огородження, яке могло б запобігти нещасному випадку внаслідок здійснення підозрюваним пострілів. Більше того, вказана зброя вилучена у ОСОБА_5 біля проїзної частини на вул.Грушевського, тобто, за межами території колишнього дитячого садка. Зазначив, що син ОСОБА_5 ОСОБА_16 на час події вів безперервну відеозйомку на свій телефон. Однак, вони чомусь її не надають слідству. Очевидно, за відсутності інтересу в цьому, оскільки в протилежному випадку, вони б представили відео, у тому числі, на підтвердження нападу на них іншими особами. Звертає увагу також на те, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України свого часу було закрито саме по тій причині, що останній не з`являвся на виклики суду, при цьому погрожував потерпілим, і строки притягнення його до відповідальності пройшли. Доповнив, що повідомлення про підозру було складено невдовзі після затримання, тому органом досудового розслідування не припинялось збирання додаткових доказів. На переконання слідчого, доводи підозрюваного з приводу того, що він стріляв прицільно вверх, нічим не підтверджуються, а вражаюча дія близько 50 метрів, тому була очевидна небезпека для громадян.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення. Доповнив, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду під страхом тяжкості покарання у виді позбавлення волі. Метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення дотримування підозрюваним процесуальних обов`язків. Проте, вважає, що у даному випадку не виключається можливість одночасно визначити і заставу. У такому разі просить встановити її розмір не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання та пояснив, що згадана подія мала місце на земельній ділянці, якою незаконно заволоділи інші особи ( ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ). У них тривалий час ведуться з даного приводу судові процеси, однак, Верховний Суд уже прийняв остаточне рішення щодо незаконного перебування останніх на вказаній земельній ділянці (території колишнього дитячого садочка). Його син ОСОБА_20 мав намір завести на цю територію біг-борди, однак, згадані особи з іншими невідомими чоловіками почали синові погрожувати. У зв`язку з цим, ОСОБА_16 зателефонував йому і попросив допомоги. Задля захисту сина, він направився туди. Знаходячись вже на згаданому місці та відчуваючи небезпеку, він витягнув із багажника автомобіля рушницю, яка належить синові, та свідомо здійснив один постріл вгору. Таким способом він намагався попередити вказаних мужчин, щоб ті до них не підходили. Він діяв лише з метою захисту. Доповнив, що він є приватним підприємцем і на його утриманні перебувають батьки похилого віку, які проживають разом із ним, а також його діти. У нього є троє синів, один з яких має інвалідність, а один неповнолітній. Також з іншою жінкою ще є малолітня дочка, яку він також постійно забезпечує грошима та усім необхідним. Тому зазначає, що утримання його під вартою не дасть змоги допомагати своїм рідним матеріально. Крім цього, звертає увагу, що завдяки організованому ним благодійному фонду, значна фінансова допомога спрямована на розвиток міста Дрогобича та для потреб громади. Просить звільнити його з-під варти, оскільки не вважає себе злочинцем, відтак, маючи до ступ до власного житла, він буде мати змогу надати слідству більше необхідних документів та доказів протилежного.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також просить звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти, вважаючи, що підстав для такої міри запобіжного заходу немає. Зазначив, що останній добровільно видав зброю, не чинивши опору працівникам поліції. При цьому, під час затримання його самопочуття погіршилось, у зв`язку з чим він був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до лікарні. Вважає, що підозра, яка оголошена ОСОБА_5 , є необґрунтованою, а кваліфікація злочину фактично є надуманою. Події відбувались на території приміщення (колишнього садка), яке належить його синові, тому звертає увагу на те, що його підзахисний йшов захищати своє майно. Зброю останній видав лише за межами згаданої території. Однак, просить обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, враховуючи також його стан здоров`я. Зазначив, що потерпілі вже дали показання, що виключає будь-який вплив на них зі сторони підозрюваного. На його думку, посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 може спотворити документи чи інші речі, вагомі для слідства, не відповідають дійсності, оскільки таких речей чи документів просто немає. На вилучену зброю накладено уже арешт. Проте, якщо все ж таки слідчий суддя дійде висновку про необхідність тримання підозрюваного під вартою, то просить визначити також заставу, але у значно меншому розмірі, ніж вказує прокурор, оскільки у ОСОБА_5 на утриманні знаходяться батьки пенсійного віку та неповнолітні діти.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала думку підозрюваного та викладене адвокатом ОСОБА_6 . Вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованим, як і необґрунтованою є безпосередньо підозра. Така ґрунтується лише на свідченнях потерпілих, що викладені ідентично у їхніх заявах. Слідчим не доведено належним чином мету, підстави та не наведено інших обставин необхідності обрання такого виду запобіжного заходу, який є найбільш обтяжливим. Водночас вважає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти певним ризикам. Зазначила, що ОСОБА_5 веде свій бізнес у м.Дрогобичі, його сім`я володіє близько семи об`єктами нерухомості, з 2011 року він не перетинає кордон України і близько року не виїжджає за межі міста. Тому ризиків переховування підозрюваного від органів слідства чи суду, а тим більше за межами країни, немає та не може бути. Кримінальне провадження, про яке згадує слідчий, давно закрите. Речі, які мають відношення до згаданої події, вилучені та арештовані. З приводу дозволів на зброю, то така інформація для поліції є відкритою і доступною. ОСОБА_5 не видав працівникам поліції дозвільні документи на зброю, оскільки така належить його синові ОСОБА_21 , який, в свою чергу, має дозвіл на неї та видав дозвільні документи на вимогу останніх. Відтак, на її думку, клопотання містить надумані твердження. Просить звільнити підозрюваного з-під варти, а у разі, якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність обрання запобіжного заходу, обрати такий у виді нічного домашнього арешту.

Вислухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 296 КК України у виді реального позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: протокол огляду місця події від 16.06.2020, під час якого виявлено та вилучено предмет, схожий на автомат, предмет, схожий на патрон, предмет, схожий на гільзу, пиж від пострілу; показання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , показання свідка ОСОБА_23 , які вказали на те, що згадана подія відбувалась за участю ОСОБА_5 , в руках якого був предмет, схожий на автомат; протокол затримання ОСОБА_5 , згідно з яким останній затриманий 16.06.2020 о 13 год 23 хв під час вчинення злочину; інформаційна картка зареєстрованої зброї (ІК-3Б) на ОСОБА_11 .

Згідно відомостей, наданих 17.06.2020 ЦНАП виконкому Дрогобицької міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_5 ствердив, що вказана адреса є постійним місцем його проживання. Водночас, останній не заперечив того, що перебував на місці події у зазначений слідством час, а також щодо використання ним зброї, яка належить синові ОСОБА_16 .

Як вбачається з вимоги УІТ у Львівській області, сформованої станом на 17.06.2020, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2018 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження про його обвинувачення закрито. Відтак, доводи слідчого щодо притягнення раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, є необґрунтованими.

Слідчий суддя, відповідно, звертає увагу на те, що на даний час відсутні підстави стверджувати про ухилення ОСОБА_5 від викликів до слідчого та суду, зважаючи зокрема на перебування останнього на стаціонарному лікуванні у Дрогобицькій міській лікарні, що стверджується медичною документацією. Слідчий, в свою чергу, посилається у клопотанні на вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , вважаючи, що такий дозволяє застосування запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі. Проте, на час розгляду справи встановлено, що після госпіталізації підозрюваному призначено відповідне лікування, під наглядом лікарів.

Слід зазначити, що згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Однак, неможливо виключити ймовірність вчинення таких дій (ухилення від явки та переховування) підозрюваним у подальшому під страхом притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 при вчиненні кримінального правопорушення використовував вогнепальну зброю, яка належить його синові ОСОБА_11 , у зв`язку з чим є ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Проте, з протоколу огляду місця події від 16.06.2020 вбачається, що виявлені під час огляду речі, в тому числі, згадана зброя, вилучені слідчим. Як встановлено у судовому засіданні, на вилучені речі накладено арешт, що в свою чергу унеможливлює знищення, приховування чи спотворення вказаних речей підозрюваним.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов переконання, що прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий посилається на те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що може відобразитися на їх свідченнях та висновках, як під час досудового розслідування, так і в суді. І такі доводи слідчого вважаю обґрунтованими, зважаючи зокрема на те, що досудове розслідування триває, існує необхідність у проведенні ще ряду слідчих та процесуальних дій. Відтак застосування підозрюваному запобіжного заходу забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, з урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю, що до останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати своє житло цілодобово, з покладенням на нього додаткових обов`язків. Вважаю, що саме такий запобіжний захід у повній мірі буде відповідати обставинам та обґрунтуванням поданого клопотання та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з тим, частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному проввдженні №0000978 від 16.06.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , (без виклику слідчого, прокурора або суду) цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) не спілкуватися з потерпілими чи свідками даного кримінального провадження з приводу обставин, доказів та інших питань, пов`язаних із цим кримінальним провадженням;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання таких обов`язків, щодо підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 18.08.2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного (обвинуваченого), який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 23.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1