Провадження № 1-кп/369/232/20
В И Р О К
іменем України
03.06.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження № 0004896 від 14.08.2018 року та № 0000715 від 12.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше судимий вироком від 21.03.2018 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком від 21.03.2018 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт, перебуваючи з 21.03.2018 року на обліку в Києво-Святошинському РВ ДУ «Центр пробації» в місті Києві та Київській області, без поважних причин не відпрацював 50 (п`ятдесят) годин зі 100 (ста) присуджених йому годин громадських робіт.

Крім того, в період часу з 08.02.2019 року по 09.02.2019 року ОСОБА_4 , будучи судимим за умисний корисливий злочин, маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи його, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника домоволодіння ОСОБА_5 та інших осіб поблизу, шляхом вільного доступу проник на територію подвір`я за вказаною адресою та викрав металеві віконні грати в кількості п`яти штук вартістю, відповідно до висновку експерта № 545 від 15.02.2019 року, 986,56 грн. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 986,56 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини вчиненого, визнав, що дійсно не відбув громадські роботи та викрав металеві грати. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 на розгляд справи не прибула, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась у передбачений законом спосіб.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він повністю не відбув покарання за умисний корисливий злочин, повторно вчинив умисний корисливий злочин, який суттєвої майнової шкоди не завдав, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиню, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинення; обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочинів за ч. 2 ст. 389 та ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості.
На підставі викладеного суд, враховуючи всі обставини вчинених ОСОБА_4 діянь, приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій вказаних статей.
Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд призначає за правилами ст. 70 КК України.
До призначеного покарання ОСОБА_4 суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком від 21.03.2018 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи щире каяття обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації, а тому ухвалює рішення про звільнення ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні, цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 72 КК України частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком від 21.03.2018 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 48 (сорока восьми) годи громадських робіт, що становить 6 (шість) днів обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1