Справа № 307/1426/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/369/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000165, відомості про кримінальне правопорушення в якому 26 травня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ч. 1 ст. 246 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , які, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_7 , а також деревини породи «Ялина», власником та фактичним користувачем якої, згідно ТТН № 23 від 25 травня 2020 року, є ОСОБА_8 . Тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом, державний номерний знак НОМЕР_2 , які, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належать ОСОБА_7 , ухвалено негайно повернути власнику ОСОБА_7 , мешканці АДРЕСА_1 , а тимчасово вилучене майно - деревину породи «Ялина», власником та фактичним користувачем якої, згідно товарно-транспортної накладної № 23 від 25 травня 2020 року є ОСОБА_8 , ухвалено негайно повернути власнику ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 .
З матеріалів судового провадження вбачається, що 01 червня 2020 року старший слідчий СВ Тячівського ВП Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, за № 0000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Вказує на те, що в ході досудового розслідування кримінального правопорушення за фактом незаконного перевезення деревини різних порід на території Тячівського району, яка ймовірно незаконно зрубана на території лісгоспів, що розташовані на території Тячівського району, 25 травня 2020 року о 14 год. 00 хв. до чергової частини Дубівського ВІІ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від начальника СРПП № 2 Дубівського ВП ОСОБА_9 про те, що ним разом із працівником СБУ, прокуратури ОСОБА_5 та УСР ОСОБА_10 в с. Красна по вул. Миру був зупинений автомобіль марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який перевозив деревину породи ялина близько 35 метрів кубічних. Під час перевірки встановлено невідповідність деревини, що перевозилась до даних, зазначених у товарно-транспортній накладній. 25 травня 2020 року в ході проведення огляду місця події в с. Нересниця по вулиці Грушевського, 160, оглянуто та вилучено автомобіль марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , які, згідно свідоцтва про реєстрацію, належать ОСОБА_7 , а також завантажену на ньому деревину породи «Ялина», кубомасою, згідно ТТН № 23 від 25 травня 2020 року - 35,40 метрів кубічних. Під час перевірки походження лісопродукції та наданих документів на деревину, що перевозилась, було виявлено розбіжність у внесених до товарно-транспортної накладної серії ТТН № 23 від 25 травня 2020 року даних з фактичною кількістю деревини, що перевозилась і тому виникла необхідність у перевірці походження деревини. У зв`язку наведеним, вищевказаний транспортний засіб, за допомогою якого перевозилась деревина, визнаний речовим доказом у справі, залишено на зберігання на території ДП «Тячівське ЛГ» в с. Нересниця по вулиці Грушевського, № 160, Тячівського району, Закарпатської області. З метою забезпечення збереження речових доказів в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений у ході огляду автомобіль марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , які, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ, належать ОСОБА_7 , а також завантажену на ньому деревину породи «Ялина», кубомасою згідно ТТН №23 від 25 травня 2020 року - 35,40 метрів кубічних, оскільки деревина отримана нелегальним шляхом, тимчасово вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути знаряддям та предметом вчинення злочину та має значення речового доказу в кримінальному провадженні. Просить накласти арешт на майно шляхом заборони розпоряджатися транспортними засобами та деревиною, користуватися ними та відчужувати їх.
В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що оскільки досудовим розслідуванням не здобуто будь-яких доказів незаконності перевезення автомоблем марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , деревини чи підроблення документів на таку деревину породи «Ялина», та необхідності арешту такого майна, а тому, з метою дотримання прав, свобод та законних інтересів власників майна, а також умов, за яких жодна особа не може бути піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню, слідчий суддя приходить висновку, що в клопотанні слід відмовити, а тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , які згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належать ОСОБА_7 , слід негайно повернути законному власнику ОСОБА_7 , мешканці АДРЕСА_1 , та деревину породи «Ялина», власником та фактичним користувачем якої, згідно товарно-транспортної накладної № 23 від 25 травня 2020 року, є ОСОБА_8 , негайно повернути власнику ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала є незаконною. Зазначає, що суд, приймаючи оскаржуване рішення не звернув увагу на те, що автомобіль марки «ІВЕКО» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , можуть бути знаряддям вчинення злочину, а вказана деревина може бути предметом вчинення злочину, тобто є вагомі підстави вважати, що вказане майно повністю відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора та власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , неявка яких із урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; прокурор подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі; власники майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будь-яких клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин їх неявки не подали.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором при зверненні з клопотанням про арешт майна, а слідчим суддею при його розгляді вимоги вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України не були дотримані.
Зі змісту поданих прокурором клопотання та апеляційної скарги вбачається, що арешт вилученого в ході огляду місця події 25.05.2020 майна полягає у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні № 0000165 за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України кримінального правопорушення.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що 25 травня 2020 року о 14 год. 00 хв. до чергової частини Дубівського ВІІ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від начальника СРПП № 2 Дубівського ВП ОСОБА_9 про те, що ним разом із працівником СБУ, прокуратури ОСОБА_5 та УСР ОСОБА_10 в с. Красна по вул. Миру був зупинений автомобіль марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який перевозив деревину породи ялина близько 35 метрів кубічних. Під час перевірки встановлено невідповідність деревини, що перевозилась до даних, зазначених у товарно-транспортній накладній. 25 травня 2020 року в ході проведення огляду місця події в с. Нересниця по вулиці Грушевського, 160, оглянуто та вилучено автомобіль марки «ІВЕКО», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , які, згідно свідоцтва про реєстрацію, належать ОСОБА_7 , а також завантажену на ньому деревину породи «Ялина», кубомасою, згідно ТТН № 23 від 25 травня 2020 року - 35,40 метрів кубічних. Під час перевірки походження лісопродукції та наданих документів на деревину, що перевозилась, було виявлено розбіжність у внесених до товарно-транспортної накладної серії ТТН № 23 від 25 травня 2020 року даних з фактичною кількістю деревини, що перевозилась і тому виникла необхідність у перевірці походження деревини. У ході проведення 27.05.2020 огляду деревини слідчим встановлено, що наявний 101 стовбур деревини, з яких лише на 23 стовбурах наявні бирки, на решті 78 стовбурах бирки відсутні та відсутні будь-які сліди їх встановлення. Згідно бирки № 344446422, відпущеної ДП «Брустурянське ЛГ» діаметр дерева повинен становити 24 см, довжина 5 метрів, порода класу D, тоді як фактичний діаметр деревини становить 25 см, довжина 8 м, порода класу D. По бирці № 338317902 діаметр дерева повинен становити 23 см, довжина 4 м, сорт Д, а фактичний діаметр 30 см, довжина 6 м, сорт С, по бирці № 340208431 діаметр 24, довжина 7, сорт С, а фактично діаметр 37 см, довжина 7, сорт Д.. На переконання органу досудового розслідування, вищевказане свідчить про те, деревина отримана нелегальним шляхом.
При оцінці доводів клопотання та апеляційної скарги, а також при прийнятті рішення колегія суддів, керуючись принципом диспозитивності, зазначає, що сторона кримінального провадження слідчий та прокурор у підтвердження доводів клопотання про те, що 26.05.2020 та 29.05.2020 ухвалами слідчого судді клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків не врахував те, що до клопотання не приєднано будь-яких ухвал, які свідчили про те, що клопотання про арешт майна 26.05.2020 та 29.05.2020 поверталось прокурору для усунення недоліків. Зазначене дає підстави для суджень про те, що недоліки, на які вказувалось у судових рішеннях, не були усунуті відповідною посадовою особою.
Разом із тим, ні в клопотанні про арешт майна, ні в апеляційній скарзі не вказується про наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України щодо вилученого майна, і крім цього, клопотання про арешт майна містить припущення про те, що автомобіль з напівпричепом можуть бути знаряддям злочину, а деревина предметом вчинення злочину.
Також до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про повідомлення яким-небудь особам про підозру в учиненні передбаченого ч. 1 ст. 246 КПК України кримінального правопорушення, заявлення ким-небуть цивільного позову в кримінальному провадженні.
До клопотання також не долучені які-небудь докази у підтвердження його доводів про те, що вилучена деревина отримана нелегальним шляхом.
Указане, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, на що не звернув уваги слідчий суддя при його розгляді, у зв`язку із чим, прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна на підставі викладених у мотивувальній частині ухвали обставин, що у свою чергу також свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати законним та обгрунтованим.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням наведених вище недоліків, положень ч. 3 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне клопотання повернути прокурору для їх усунення, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події 25.05.2020 майно, задоволенню не підлягають.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що до апеляційної скарги не додано доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів клопотання про арешт майна та апеляційної скарги, чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду.
Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події 25.05.2020 майно, повернути прокурору Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 для усунення недоліків.
Встановити строк сімдесят дві години із часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: