Провадження 1-кп/991/4/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 лютого 2020 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі суд),
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_1 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 14.04.2017 року за №0000276 щодо обвинувачення:
ОСОБА_6 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Підгороднє Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис провадження.
10.01.2020 року до Вищого антикорупційного суду з Печерського районного суду міста Києва відповідно до ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.12.2019 року надійшов обвинувальний акт з додатками та матеріали судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14.04.2017 року за №0000276 щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 КК «Декларування недостовірної інформації».
Ухвалою від 11.01.2020 року призначено на 28.01.2020 року підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні, з перервою до 13.02.2020 року.
2. Короткий виклад поданої заяви.
У підготовчому судовому засіданні 13.02.2020 року захисник ОСОБА_9 заявив відвід судді ОСОБА_1 , посилаючись на пункт 4 частини першої статті 75 КПК України.
В заяві про відвід захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 зазначає, що розгляд справи суддею ОСОБА_1 не відповідає вимогам справедливості та неупередженості, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до анкети кандидата на посаду судді ОСОБА_1 , останній зазначив, що з 1995 року по 2015 рік займався приватною юридичною практикою, 75% якої складали адміністративні справи, тоді як обвинувачений з 2012 року був суддею Вищого адміністративного суду України, а відтак захисник припускав, що існує велика вірогідність того, що обвинуваченим ухвалювались рішення не на користь сторони, представником якої був ОСОБА_1 , а тому у нього могло скластися негативне ставлення до ОСОБА_6 , що в свою чергу може призвести до необ`єктивного розгляду даного кримінального провадження. При цьому жодної інформації щодо справ, які перебували у провадженні ОСОБА_6 в якості судді ВАСУ, де ОСОБА_1 приймав би участь в якості представника, захисник ОСОБА_9 не надав.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію своїх захисників, просив задовольнити заяву про відвід, повідомив, що він не пам`ятає ОСОБА_1 як учасника будь-якого процесу, де би він був суддею. Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали заяву про відвід та просили її задовільнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення заяви про відвід колегії суддів.
3. Обґрунтування позиції суду.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтею 75 КПК, й, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 цієї статті, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема в пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria), рішення від 22.02.1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10.06.1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного».

Отже, при вирішенні питання про відвід судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).
Викладені захисником адвокатом ОСОБА_9 доводи не є належною підставою для сумніву в справедливості та неупередженості цього судді, оскільки не можуть бути підставою для відводу судді лише припущення про існування якихось обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Також судом зазначає, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні будь-які судові рішення в справах, учасником яких був би ОСОБА_1 , а у складі суду ОСОБА_6 .
Відповідно, доводи захисника ОСОБА_9 є необґрунтованими, безпідставними, ґрунтуються на припущеннях та жодним чином не підтверджуються матеріалами справи і не може бути підставою для відводу судді ОСОБА_1 , тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75-81, 372, 376 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_1 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3