Справа №212/1521/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в режимі відеконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001958 від 03 вересня 2019 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 13.01.2010 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 18.06.2014 року за ст.2 ЗУ Про амністію від 08.04.2014 року; 11.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 25.12.2014 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 16.02.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 11.02.2020 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , повторно, 02 вересня 2019 року приблизно о 01.00 годині, прийшов до будинку АДРЕСА_2 .
Перебуваючи в дворі зазначеного будинку ОСОБА_3 побачив автомобіль ВАЗ 2107 червоного кольору д/н НОМЕР_1 , і в останнього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, після чого одразу направився до вказаного автомобіля, з метою здійснення крадіжки акумуляторної батареї.
В цей же день, 02.09.2019 року, ОСОБА_3 знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, попрямував до автомобіля ВАЗ 2107 червоного кольору д/н НОМЕР_1 діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з-під капоту даного автомобіля взяв акумуляторну батарею Rigel 5 вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи №1495 становить 1148 гривень 42 копійки, який належний потерпілому ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, утримуючи акумуляторну батарею Rigel 5 в руках з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.
Своїми злочинними діями, ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1148,42 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах він викрав з автомобіля акумуляторну батарею. Винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненена повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в розмірі наближеному до мінімального санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Також ОСОБА_3 був засуджений вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.02.2020 року за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, а тому, в силу правил ч. 4 ст. 70 КК України, слід визначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів з урахуванням призначеного покарання за цим вироком та покарання за попереднім вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.02.2020, шляхом поглинення призначених покарань.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати , речові докази відсутні, цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням призначених за даним вироком суду та за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 18 березня 2020 року та зарахувати в строк відбуття покарання перебування під вартою обвинуваченого з 19 листопада 2019 року по 18 березня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1