Справа №463/2674/17
Провадження №1-в/463/62/20
УХВАЛА
судового засідання

04 лютого 2020 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 03.11.2017 року у справі №463/2674/17 (Провадження №1-кп/463/338/17) про обвинувачення ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Львові, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 354 КК України, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання про зняття з нього судимості за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 03.11.2017 року у справі №463/2674/17 (Провадження №1-кп/463/338/17).

Клопотання мотивує тим, що призначене згідно вироку суду покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. сплатив 27.07.2018 року, а відтак судове рішення виконав. З часу засудження за злочин, передбачений ч.3 ст.354 КК України, та сплати штрафу жодного злочину не вчинив та відповідно до п.5 ч.1 ст..89 КК України з 27.07.2019 року вважається таким, що немає судимості. Судове рішення про зняття судимості необхідне для подальшого просування по роботі, так як ОСОБА_4 працюючи в ПрАТ «Львівобленерго» є кандидатом на посаду з повною матеріальною відповідальністю.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не зэявився, просив розгляд клопотання проводити у його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечила.
Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши наданні матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінальної справи №463/2674/17 (Провадження №1-кп/463/338/17), суд вважає, що у задоволенні клопотання про зняття судимості слід відмовити виходячи з наступного.
Судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 03.11.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 2 730 (дві тисячі сімсот тридцять) грн. 60 (шістдесят) коп. витрат, здійснених на проведення судово-трасологічної та судово-дактилоскопічної експертизи. Вирішено питання про речові докази.

Згідно наявних в матеріалах справи №463/2674/17 (Провадження №1-кп/463/338/17) оригіналів квитанцій встановлено, що ОСОБА_4 27.07.2018 року було сплачено штраф в розмірі 8500,00 грн. та судові витрати в розмірі 2 730,60 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Погашення та зняття судимості є формами припинення судимості.
Статтею 89 КК України закріплено строки погашення судимості. Так, пунктом 5 вказаної статті передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
Згідно ч.1 ст.90 КК України, строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.
З урахуванням наведеного ОСОБА_4 , як особа, яка засуджена до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 8500,00 грн., протягом року з дня відбуття основного покарання, 27.07.2018 року сплатив штраф, не вчинив нового злочину, а тому у відповідності до пункту 5 статті 89 КК України вважається таким, в якого судимість погашена.
Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» роз`яснено судам, що можливе зняття лише непогашеної судимості. Якщо буде встановлено, що вона погашена, то клопотання про її зняття залишається без розгляду.
А тому зважаючи на те, що судимість ОСОБА_4 за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 03.11.2017 року погашена, а відтак зняттю не підлягає.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
Положеннями ст.538 КПК України передбачено, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Аналіз наведеним положень законодавства свідчить про те, що питання про зняття судимості може бути вирішено щодо особи, яка відбула покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі, однак не штрафу, як заявник ОСОБА_4 .

Керуючись ст.89-91 КК України, суд

постановив:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 03.11.2017 року у справі №463/2674/17 (Провадження №1-кп/463/338/17) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1