Житомирський апеляційний суд
Справа №291/6/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року.Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря с.з. ОСОБА_5 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_6
захисника підозрюваного ОСОБА_7 -
адвоката ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ружинського районного суду Житомирської області від 04 січня 2020 року, якою підозрюваному у кримінальному провадженні №000005 від 03.01.2020 за ч. 2 ст.121 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Першотравневе, Ружинського району, Житомирської області, громадянину України, непрацюючому, неодруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимому

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, на 60 днів, до 13.00 год., 04.03.2020, без визначення розміру застави,

ВСТАНОВИВ:

Згідно матеріалів провадження, 03.01.2020, близько 18.00 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу магазину «Фортуна», що по вул. Центральна, 4 в с. Вільнопілля, Ружинського району, Житомирської області спричинили тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10

03.01.2020, по даному факту СВ Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області зареєстровано кримінальне провадження під № 000005 від 03.01.2020 за ч. 2 ст.121 КК України.

04.01.2020, ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.01.2020, ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст.121 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має стійких соціальних зв`язків, а тому є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати його підзахисному менш суворий запобіжний захід.

Вказує, що при прийнятті рішення, слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у своєму рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги адвокат ОСОБА_8 посилається на те, що повідомлена ОСОБА_7 підозра за ч.2 ст.121 КК України не є обгрунтованою, оскільки не підтверджується доказами.

Зазначає, що стороною обвинувачення належним чином не підтверджено жодного з вказаних в ухвалі с слідчого судді ризику, а також на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не взяв до уваги даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , згідно яких останній раніше несудимий, неодружений, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню сестру ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характеризується за місцем проживання, зайнятий підсобним господарством.

Крім цього, адвокат вказує на те, що слідчий суддя у своєму рішенні належним чином не обгрунтував можливості застосування до його підзахисного менш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив щодо її задоволення, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст. 404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог Закону дотримався.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.01.2020, зі змісту якого вбачається, що останній бачив, як 03.01.2020, біля магазину «Фортуна» в с. Вільнопілля Ружинського району, ОСОБА_7 бейсбольною битою наносив удари по голові потерпілому ОСОБА_10 . В подальшому, вказану биту у ОСОБА_7 забрав знайомий останнього ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 сіли до автомобіля ВАЗ 2101 білого кольору та покинули місце події;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.01.2020, зі змісту якого вбачається, що останній хоч і не бачив, хто саме та як спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , однак бачив на місці події ОСОБА_9 з бейсбольною битою у руках, яку останній поклав до салону автомобіля ВАЗ 2101 білого кольору та на вказаному автомобілі разом з ОСОБА_7 місце пригоди залишив;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.01.2020, зі змісту якого вбачається, що останній також не бачив, хто саме та як спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 та бачив на місці події свідка ОСОБА_11 , який надавав допомогу потерпілому;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 04.01.2020, зі змісту якого вбачається, що останній на місці бачив, як ОСОБА_7 та ОСОБА_9 сіли в автомобіль ВАЗ 2101 білого кольору, а також потерпілого ОСОБА_10 , якого винесли з магазину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , від 04.01.2020, зі змісту якого вбачається, що останній, 03.01.2020, на місці події бачив потерпілого ОСОБА_10 , який у непритомному вигляді лежав у коридорі магазину «Фортуна». Також, на місці події знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у останнього в руках знаходилась бейсбольна бита. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 сіли до автомобіля ВАЗ 2101 білого кольору та місце події залишили.

За визначенням ЄСПЛ, обгрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 пар.1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, передбачає наявність обставин та відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин (K. F. Проти Німеччини, 27.11.1997, пар.57).

Аналіз зазначених вище доказів дає достатні підстави вважати, що висновки слідчого судді про обгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст.121 КК України є належними.

З приводу ризиків, на які у своїй ухвалі посилається слідчий суддя, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на потерпілого та свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, то такі висновки слідчого судді також є не є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину вчиненого групою осіб проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк від 7 до 10 років.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість покарання не є самостійною підставною для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначено, що суворість призначеного покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, обгрунтовуючи вид застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував і дані про особу ОСОБА_7 , згідно яких останній раніше несудимий та має постійне місце проживання, однак, офіційно непрацевлаштований, неодружений, не має на утриманні дітей, тобто є особою, яка не має міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, апеляційний суд також не вбачає підстав для застосування відносно ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу.

Вищевказане в сукупності дає підстави вважати, що слідчий суддя, при прийнятті оскаржуваного рішення, повно та всебічно дослідив матеріали провадження.

В свою чергу, з урахуванням зазначеного, апеляційні доводи адвоката ОСОБА_8 про необгрунтованість повідомленої його підзахисному підозри, відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про те, що слідчим суддею при прийнятті рішення було допущено неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у своєму рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та не було досліджено даних про особу підозрюваного, є такими, що не відповідають дійсності.

Твердження слідчого судді про можливість обрання запобіжного заходу без визначення розміру застави також є законним і відповідає положенням ст.183 КПК України.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ружинського районного суду Житомирської області від 04 січня 2020 року, про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді: