Провадження №11-кп/801/668/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0002223 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2020 року, якою
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України, в задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу відмовлено, та продовжено йому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідування встановлено що ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , 05.07.2017 року о 05:09 год. перебуваючи за адресою: м. Вінниця вул. Д.Нечая, 7А, помітили автомобіль марки «ЗАЗ SENS» білого кольору, 2015 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 належний ТзОВ «БІ-ЕС Косметікс Україна», дверцята якого знаходились у відчиненому стані. У цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи, протиправність та караність своїх злочинних дій та упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 через незачинені дверцята сів за кермо автомобіля, де у замку запалювання виявив ключ від даного транспортного засобу, а ОСОБА_10 у свою чергу сів на переднє пасажирське сидіння даного автомобіля.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 завівши вищезазначений автомобіль марки «ЗАЗ SENS» білого кольору, 2015 року випуску, вартість якого згідно висновку експерта №205 від 28.07.2017 року, становить 134160 гривень, залишили місце вчинення злочину, розпорядившись даним автомобілем на власний розсуд, чим завдали ТзОВ «БІ-ЕС Косметікс Україна» матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою у зв`язку із спливом двомісячного строку, зазначивши, що ризики передбачені ст.177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово не з`являвся до суду, чим перешкоджав розгляду кримінального провадження. Також зазначив, що у ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки, він ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, постійного місця проживання в м. Вінниці не має, а отже підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтований.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2020 року в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_8 відмовлено, та продовжено йому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Приймаючи рішення суд першої інстанції врахував, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні в якому він обвинувачується, а також те, що ОСОБА_8 ухилявся від суду та перешкоджав встановленню істини в кримінальному провадженні. Крім того, у обвинуваченого відсутнє постійне місце проживання в м. Вінниці, тому перебуваючи на волі, обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене, може переховуватися від суду, оскільки у разі постановлення обвинувального вироку суду, особа може бути засуджена до реальної міри покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що обвинувачений пояснював в судових засіданнях, що не буде впливати на хід слідства, чинити тиск на свідків, і буде являтися в суд по першому виклику, документи, що посвідчують його особу в нього вилучені, а тому він не зможе виїхати.
Крім того, у обвинуваченого є постійне місце проживання і місце реєстрації в м. Гайсин, має міцні соціальні зв`язки, а саме проживає із матір`ю, братом, співмешканкою; матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які вимоги викладені в апеляційній скарзі підтримали та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховати або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дію запобіжного заходу продовжив.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, врахував, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово не з`являвся до суду, чим перешкоджав розгляду кримінального провадження; не має постійного місця проживання у м. Вінниці, а тому перебуваючи на волі може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженюю іншим чином. Ризики передбачені ст.177 КПК України на час апеляційного розгляду продовжують існувати, нових доказів, які б слугували підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою стороною захисту не надано.
Доводи апеляційної скарги про те, що у обвинуваченого ОСОБА_8 є постійне місце проживання і місце реєстрації в м. Гайсин, має міцні соціальні зв`язки, а саме проживає із матір`ю, братом, співмешканкою в сукупності не дають підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2020 року, якою продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4