печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 від 19.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005523,

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 від 19.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005523.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу ОСОБА_3 посилається на те, що ним до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві подано клопотання про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0005523 та про перекваліфікування дій вчинення злочину з ч. 1 ст. 364-1 на ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

За результатами розгляду клопотання старшим слідчим Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, вважаючи постанову необґрунтованою, безпідставною, формально винесеною в порушення вимог КПК України, просить її скасувати.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, ОСОБА_3 до суду подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Представник Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, що в провадженні Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0005523 від 06.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві подав клопотання про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0005523 та про перекваліфікування дій вчинення злочину з ч. 1 ст. 364-1 на ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 від 19.09.2019, відмовлено у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005523.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим слідчий зазначила, що не надано доказів на підтвердження заподіяння ОСОБА_3 шкоди, а також, що немає достатніх підстав перекваліфікувати дії.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 19.09.2019, остання не містить викладу обставин або вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними обставинами, констатуванням факту, що ще не здобуто фактів спричинення шкоди заявнику злочином та відсутністю підстав перекваліфікувати дії невстановлених осіб.

Отже, за таких обставин, оскільки постанова слідчого носить у собі формальний характер, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови слідчого від 19.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 від 19.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005523 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 від 19.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005523.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1