В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

під головуванням судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003224 від 13.10.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгорода Закарпатської області, громадянки України, не працюючої, не одруженої, має на утриманні 3 малолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:

02.10.20198 приблизно о 13-30 годині ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Оноківській, в м. Ужгород Закарпатської області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання проникла через незачинені вхідні двері до належної потерпілому ОСОБА_5 квартири за адресою АДРЕСА_3 , який знаходився у вказаній квартирі та відкрито, у присутності потерпілого ОСОБА_5 викрала мобільний телефон марки NOKIA230, вартість якого згідно висновку експерта №11/911 від 26.10.2018 року становить 573 гривні 00 копійок, після чого вийшла із вказаної квартири та не зважаючи на вигуки потерпілого щодо повернення викраденого майна побігла в невідомому напрямку. Своїми діями ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 573 гривні.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнала повністю та підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення (злочину), викладеного в обвинувальному акті, пояснила, що скоїла злочин у зв`язку тяжким матеріальним станом, просила не призначати їй покарання, пов`язане із позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції - роз`яснивши обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.

Суд вважає, що ОСОБА_4 скоїла відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із проникненням у житло, та ці її дії, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що вона щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачена має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинила злочин вперше, раніше не судима, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо можливості призначення ОСОБА_4 покарання, застосувавши до неї положення ч. 1 статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 11/911 від 26.10.2018 в сумі 572 грн. згідно довідки НДЕКЦ, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 не застосовувались.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку - 1 (один) рік, не вчинить нового злочину й виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та обов`язки, передбачені п. 2 ч. 2 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 11/911 від 26.10.2018 в сумі 572 грн.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_6