УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/9001/14-к

Провадження № 1-в/638/366/20

03.07.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю старшого інспектора Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації»
в Харківській області ОСОБА_3
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магданли Лібабської області Туркменістан, громадянина Туркменістану, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 10.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2016 року призначене покарання замінене на 50 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Вимоги подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_7 перебуває на обліку Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області з 18.05.2016 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2014 року, відповідно до якого останнього було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2016 року раніше призначене покарання було замінене на 50 годин громадських робіт. У зв`язку з тривалою відсутністю засудженого за адресою, зазначеною у вироку суду, як адреса проживання засудженого, 15.07.2016 року до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області було направлене подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшуковик дій та Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області останній був оголошений в розшук. 15.07.2016 року до Харківської місцевої прокуратури №1 було направлене подання про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України. Відомості були внесені до ЄРДР за №0003625 від 28.07.2016 року, проте 12.01.2018 року кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю в діяннях засудженого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України. Тобто, обвинувальний вирок суду відносно гр. ОСОБА_6 набрав законної сили 11.07.2014 року, а строк його виконання, з урахуванням подвоєння строків давності виконання обвинувального вироку суду, закінчився 11.07.2018 року, та для звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі статті 80 КК України, правові перешкоди відсутні. Просить суд клопотання задовольнити.

Старший інспектор Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подання, просила суд його задовольнити.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Згідно частини 3 статті 80 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Відповідно до частини 4 статті 80 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 Кримінального кодексу України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у звязку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2014 року затверджено угоду від 29.05.2014 року по кримінальному провадженню №0001887 від 21.04.2014 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок відносно ОСОБА_6 набрав законної сили 11.07.2014 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2016 року подання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 у порядку виконання вироку суду відносно ОСОБА_6 про заміну засудженому міри кримінального покарання у виді штрафу на міру кримінального покарання у виді громадських робіт задоволено: замінено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2014 року у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на покарання у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2016 року набрала законної сили 14.04.2016 року.

За період з моменту ухвалення вироку по теперішній час ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину не притягувався, що підтверджується довідкою про судимість від 15.01.2020 року.

З матеріалів подання вбачається, що відносно Ішкуватова Шовкат Шевченківським ВП ГУ НП в Харківській області 22.06.2017 року заведено оперативно-розшукову справу та оголошено державний розшук.

Постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 від 12.01.2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003625 від 28.07.2016 року відносно ОСОБА_6 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч.2 ст.389 КК України, є злочином.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим громадських робіт сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи обставину, що засуджений за період з 10.06.2014 року до кримінальної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 Кримінального кодексу України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2014 року, яке змінене ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2016 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий