Справа № 438/163/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/147/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 11 лютого 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Слідчий Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000006, внесеного до ЄРДР 04 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, зокрема 19.12.2019, 22.12.2019, 24.12.2019, 29.12.2019, 31.12.2019, 02.01.2020, 11.01.2020, 12.01.2020, 13.01.2020, 14.01.2020 вчинені в торговому залі магазину «Рукавичка», з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу, а також визначити заставу відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 11 лютого 2020 року вищенаведене клопотання задоволено та відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Час тримання під вартою рахувати підозрюваному ОСОБА_7 з моменту затримання, а саме з 10 лютого 2020 року. Розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.5 ст. 182 КПК України визначено у сумі 12 (дванадцять) тисяч 612 (шістсот дванадцять) гривень. На підставі ст. 194 КПК України у разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м.Стрия Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи. У випадку внесення застави вказані обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців.

Своє рішення суд мотивує тим, що зазначені в матеріалах клопотання обставини в сукупності дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, суд першої інстанції, беручи до уваги суспільну небезпеку тринадцяти злочинів проти власності, в скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , його особу, а також його майновий стан, дійшов висновку щодо визначення застави у розмірі 12 (дванадцять) тисяч 612 (шістсот дванадцять) гривень.
На ухвалу суду захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог передбачених в апеляційній скарзі покликається на те, що вищенаведена ухвала є частково необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. Звертає увагу, що ОСОБА_7 має постійне проживання, сім`ю, на утриманні двох малолітніх синів, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий, але має місце праці, хоча і неофіційне. Крім цього, вважає, що ні прокурор, ні слідчий не навели наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, останні не довели, що жоден інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, про, що свідчить відсутність будь-яких доказів у матеріалах кримінального провадження з даного приводу. Покликається й на те, що слідчий суддя обмежився лише переліком законодавчих підстав.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме 19.12.2019, 22.12.2019, 24.12.2019, 29.12.2019, 31.12.2019, 02.01.2020, 11.01.2020, 12.01.2020, 13.01.2020, 14.01.2020 вчинені в торговому залі магазину «Рукавичка».

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, наявність, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є середньої тяжкості, колегія суддів вважає, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Посилання захисника підозрюваного ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що жодний більш м`який запобіжний захід, окрім, як тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере з таких підстав.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя вірно врахував наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194, ст.ст. 178, 183 КПК України, дані про особу підозрюваного, який не працює, суспільно корисною діяльністю не займається, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 16 червня 2004 року, постанови Верховного Суду України від 05 червня 2009 року за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців, звільнившись з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 06 листопада 2013 року, на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі проти власності.

При цьому слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Усі посилання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне проживання, сім`ю, на утриманні двох малолітніх синів, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий, але має місце праці, хоча і неофіційне, з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не дають підстав для застосування стосовно нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема домашнього арешту.

Також, згідно з положеннями ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, при визначенні розміру застави суд першої інстанції, дійшов правильного висновку щодо визначення застави у розмірі 12 (дванадцять) тисяч 612 (шістсот дванадцять) гривень.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення, а тому колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних скарг.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 11 лютого 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4