Справа №-613/112/19 Провадження №-1-кп/613/30/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000041 від 16.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснокутськ, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.10.2007 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном 3 роки, 12.03.2008 року направлений до місць позбавлення волі для відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, 19.09.2011 року звільнився на підставі п. «а» ст. 3 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року;

17.02.2016 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 395 КК України до арешту на строк 4 місяці, звільнився 28.07.2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 16.01.2019 року близько 10-00 год., діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в спальній кімнаті будинку домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належні потерпілому грошові кошти у сумі 1300 грн., які знаходились під подушкою на ліжку у вказаній спальній кімнаті, обернувши їх на свою користь, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що дійсно у вищевказаний час він перебував в домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та побачив грошові кошти під подушкою. ОСОБА_5 хтось подзвонив і йому довелось піти з дому, тоді ОСОБА_4 , скориставшись моментом. взяв гроші. Згодом ОСОБА_5 повернувся, помітив зникнення коштів та викликав поліцію.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаявся, зазначив, що одразу віддав викрадені кошти працівникам поліції, добровільно брав участь у слідчих діях, перед потерпілим він вибачився, та розуміє, що має понести покарання.
Таким чином, беручи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , той факт, що він не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, суд з урахуванням положень ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом у нарколога.
Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї поведінки та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що він особисто зазначив у судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю злочину, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно видав викрадені кошти, добровільно брав участь у всіх слідчих діях, протягом досудового розслідування не змінював своєї позиції, повідомляв повну та достовірну інформацію, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Обговорюючи питання про строк та вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та зважаючи на висновок досудової доповіді вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги тяжкість злочину, який відповідно до положень статті 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, той факт, що потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, виходячи з положень ч.2 статті 65 та ч.2 ст.50 КК України, суд вважає за можливе не призначати максимальний розмір арешту.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 4 /чотирьох/ місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Речові докази грошові кошти у сумі 1300 грн., передані на відповідальне зберігання потерпілому, вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя