Провадження №1-кс/752/4249/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

28.05.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гостомель Київської області, розлученого, який має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000298, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в:

27 травня 2020 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовується тим, що 27 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 369 КК України.

Слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину та під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1, ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , покладається необхідність запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, останній може незаконно впливати на свідків, знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідуваня, впливати на інших учасників кримінального провадження, схиляючи їх до певної поведінки та надання вигідних для себе показань, а також незаконно протидіяти слідству. На даний час перелічені вище ризики є реальними, тому інші запобіжні заходи унеможливлять запобіганню вказаних ризиків, та не забезпечать належної поведінки підозрюваного, у зв`язку з вищевикладеним.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Просили обрати запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріали провадження містять достатні дані, які вказують на існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначених у клопотанні кримінального правопорушення.

Разом з тим, встановлено, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Звертаючись у суд з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу, слідчим та прокурором не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними ("Боцано проти Франції").

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів ("Боротюк проти України" п. 62).

Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи ("Piruzyan v. Armenia" п. 95).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, є особою молодого віку, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Наведені дані в своїй сукупності, як вважає слідчий суддя, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_6 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом. З огляду на дані про особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, майновий, сімейний стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які свідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому суд приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 194 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гостомель Київської області, розлученого, який має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до осіб, що здійснюють досудове слідство у даному кримінальному провадженні,

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місцця проживання;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали в частині домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Визначити дату закінчення дії ухвали - 24 липня 2020 року.

Контроль за виконання ухвали покласти на Прокуратуру м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: