Провадження № 1-кп/344/467/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700грн., РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив нові умисні злочини - повторно заволодів чужим майном шляхом обману, а також повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за наступних обставин.

Так, 28 липня 2019 року приблизно о 18 годині ОСОБА_6 зайшов у магазин «Best Bikes», основним видом діяльності якого є надання в оренду велосипедів, що розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 83. Усвідомлюючи, що у вказаному магазині можна отримати в оренду велосипед за незначну суму грошових коштів у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом обману. Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Best Bikes» за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 83, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, запропонував продавцю магазину ОСОБА_4 надати йому у тимчасове користування велосипед марки «CENTURION», який зобов`язався повернути до 29 липня 2019 року, хоча наміру виконувати цю домовленість не мав.

При цьому ОСОБА_6 , з метою введення в оману продавця вищевказаного магазину щодо правомірності передачі останньому велосипеда марки «CENTURION», оплатив грошові кошти в сумі 200грн., у відповідності до усної угоди оренди велосипеду. Будучи введеним в оману працівник магазину, на виконання усної угоди оренди, добровільно надав ОСОБА_6 велосипед марки «CENTURION» сірого кольору, вартістю 2217грн. Отримавши вказаний велосипед, ОСОБА_6 , вийшовши з магазину, привласнив зазначене чуже майно. Надалі ОСОБА_6 у встановлений усним договором строк велосипед марки «CENTURION» власнику не повернув, а 28 липня 2019 року здав у ломбард ПТ «Донкредит» та отримав за нього грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 11 жовтня 2019 року близько 22год. 50хв. ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , побачив потерпілого ОСОБА_5 , який прямував по вулиці. В цей момент у ОСОБА_6 виник неправомірний умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого та запропонував останньому пригостити його цигаркою, в подальшому між останніми зав`язався словесний конфлікт. Надалі ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення та із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, завдав удар в ділянку плеча ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_6 , доводячи свій протиправний умисел до кінця, відкрито викрав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 17г, вартістю 11594грн. та золотий хрестик, 585 проби, вагою 3г, вартістю 2046грн., зірвавши їх з шиї ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув та із викраденим майном направився за адресою свого проживання, де знаходився ОСОБА_7 . Останньому ОСОБА_6 розповів про те, що має біля себе ювелірні вироби та хоче здати їх до ломбарду, однак для цього необхідно відповідні документи. Знаючи, що в ОСОБА_7 є паспорт громадянина України, запропонував останньому піти з ним до ломбардного відділення. В подальшому у відділення ломбарду «Ломбард Фінанс», що знаходиться по вул. Гетьмана Мазепи, 173-В в м. Івано-Франківськ, 12 жовтня 2019 року о 00год. 25хв. 09сек. було здано золотий хрестик та о 03год. 44хв. було здано золотий ланцюжок. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на загальну суму 13640грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та беззастережно, підтвердив обставини заволодіння 28 липня 2019 року приблизно о 18 годині велосипедом в магазині «Best Bikes» за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 83, - шляхом обману, а також відкритого викрадення 11 жовтня 2019 року близько 22год. 50хв. по вул. Чорновола, 128 в м. Івано-Франківськ у ОСОБА_5 виробів із золота, із застосуванням щодо останнього фізичного насильства. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, шкоду при першій можливості потерпілим відшкодує. Просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за: ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене повторно; ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; його посередню характеристику за зареєстрованим місцем проживання; він не працює; розлучений; має на утриманні одну малолітню дитину; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше судимий вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700грн., який ним не сплачено у встановлені законом строки.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається висока ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора, потерпілих та обвинуваченого, дані про особу винного, який є особою молодого віку, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та малолітню дитину на утриманні, він критично ставиться до вчиненого, наявність при цьому кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України та на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, до постановлення 12 серпня 2019 року Івано-Франківським міським судом вироку, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1700грн., який ним не сплачено, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, ним вчинено після постановлення попереднього вироку, то покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими у ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України.

Також, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Так, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 слід задовольнити в повному обсязі, оскільки розмір завданих збитків не оспорюється учасниками судового провадження та визнається самим обвинуваченим ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду області від 12 серпня 2019 року, більш суворим покаранням за цим вироком, позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2019 року, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з часу його фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_4 , - 13640 (тринадцять тисяч шістсот сорок) гривень на відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речовий доказ DVD-R диск (постанова слідчого від 22 жовтня 2019 року) зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1