Справа № 138/2127/19
Провадження №:1-кп/138/21/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню №0000047 від 05.09.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, зареєстрованого та тимчасово проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, на утримані малолітня дитина 2018 року народження (зі слів), згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за наступних обставин. 05.09.2016 о 19 год. 20 хв., під час здійснення митного контролю на напрямку «Виїзд з України» (смуга руху «зелений коридор»), в пункті пропуску «Могилів-Подільський Отач» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС України у салоні транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 1996 року випуску під керуванням його власника ОСОБА_7 , виявлено паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою 1,34 г. у перерахунку на висушену речовину.

ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що наркотичні засоби заборонені до переміщення через митний кордон України, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на контрабандне переміщення заборонених до обігу речовин через митний кордон України та ускладнення їх виявлення в ході проведення митного контролю, умисно та заздалегідь помістив канабіс у паперовий згорток. В подальшому, ОСОБА_9 , маючи на меті перемістити зазначений вище наркотичний засіб з території України на територію Республіки Молдова, помістивши паперовий згорток із канабісом у салон транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 1996 року випуску, заїхав до пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач» (смуга руху «зелений коридор»), де, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході проведення декларування, як усно, так і письмово, заперечив наявність при собі заборонених до обігу товарів, предметів та речовин, а на пункт митної декларації 3.3. «Товари, переміщення яких через державний кордон України обмежено або заборонено» дав відповідь «Ні», таким чином приховавши від митного контролю зазначений вище паперовий згорток із канабісом.

З метою встановлення наявності чи відсутності в транспортному засобі ОСОБА_7 марки «Volkswagen», моделі «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 1996 року випуску, заборонених до обігу товарів, предметів та речовин, співробітниками митного поста «Дністер» Вінницької митниці та ВПС «Могилів-Подільський» проведено огляд вказаного транспортного засобу на напрямку «Виїзд з України» митного поста «Дністер» Вінницької митниці. В результаті огляду у салоні вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 , виявлено паперовий згорток, всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 1,34 г. у перерахунку на висушену речовину.

Згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №1355 від 12.12.2016, надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору (виявлена у транспортному засобі ОСОБА_7 ), є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою 1,34 г. у перерахунку на висушену речовину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України не визнав. Суду пояснив, що в 2016 році на своєму автомобілі заїхав на митницю м. Могилів-Подільського, для здійснення відмітки «виїзд з України» та «в`їзд в Україну», оскільки автомобіль іноземної реєстрації. Вказану дію робив не верше. Пройшовши митний контроль «виїзд з України», під час проходження прикордонного контролю, прикордонник попросив, щоб ОСОБА_7 вийшов з автомобіля. Перебуваючи в 3 м від автомобіля, помітив, що прикордонник по рації здійснює якусь доповідь, після чого зібралося багато людей. На питання, що сталось, прикордонник повідомив ОСОБА_7 , що в його автомобілі найшли заборонені речі, і заборонив підходити до транспортного засобу. Собаку службову залучили, після того як знайшли заборонені речі. Пояснив, що митну декларацію від 05.09.2016 він складав, після того, як затримали та закрили його автомобіль і повели в кабінет на особистий огляд. Коли ОСОБА_7 , працівник прикордонної служби наказав заповнити декларацію. Приїхав слідчий, почав проводити обшук, все діставати з автомобіля. Дозвіл оглянути автомобіль слідчий не отримував. Після закінчення огляду, слідчий відав ключі від автомобіля ОСОБА_7 та наказав перегнати транспортний засіб з пункту «виїзд з України» у пункт «в`їзд в Україну». Пояснив, що вперше побачив і дізнався, про вилучену наркотичну речовину в кабінеті, під час складання протоколу. Зважування наркотичної речовини не було. Заперечує наявність в його автомобілі наркотичного засобу.

Свідок ОСОБА_10 суду дав показання, згідно яких працює в екологічній службі. В період інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення пункт екологічного контролю знаходився на кордоні в пункті пропуску «Могилів-Подільський». Підтвердив, що декілька разів залучався працівниками прикордонної служби як свідок. Пояснив, що детально вже не пам`ятає всіх обставин справи. Підтвердив, що в транспортному засобі обвинуваченого при проходженні паспортного та митного контролю працівникам прикордонної служби було виявлено в лівій водійській дверці згорток. Працівники прикордонної служби показали місце виявлення пакунку. При свідку пакунок не розкривали, не вилучали та не зважували. Через деякий час підписав надрукований протокол. Підтвердив, що був ще один свідок. ОСОБА_7 під час огляду знаходився в транспортному засобі, нічого не пояснював.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що перебував в складі наряду 05.09.2016. Заїхав автомобіль на номерах іноземної реєстрації на смугу руху «зелений коридор», під керуванням ОСОБА_7 .. Під час поглибленого огляду транспортного засобу у салоні було виявлено паперовий згорток, всередині якого знаходилась схожа речовина на наркотичний засіб. Після чого автомобіль було заблоковано та викликано старшого зміни. Пояснив, що під час огляду транспортного засобу був присутній інспектор митниці ОСОБА_12 та залучена собака, крім того даний огляд фіксувався відеозаписом.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що точного часу не пам`ятає, на зелений коридор заїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_7 .. В результаті спільного огляду разом з прикордонниками транспортного засобу було виявлено пакунок в середині, якого знаходилась речовина, схожа на наркотики. Далі діяли згідно технічної схеми: повідомили керівництво та викликали працівників СБУ.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що працює декларантом, оформляє декларації вантажів, які переміщують через кордон. Події які відбувалися у 2016 році вона не пам`ятає. Підтвердила, що підпис в протоколі огляду місця події належить їй.

В обґрунтування вини ОСОБА_7 у вказаному вище кримінальному правопорушенні стороною обвинувачення надано:

-протокол огляду місця події від 05-06 вересня 2016 року;

-митну декларацію від 05.09.2016 ОСОБА_7 ;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.09.2016;

-оптичний диск DVD-R Arena №7;

-протокол огляду від 12.10.2016, об`єктом огляду являється оптичний диск №7від

20.09.2016;

-висновк експерта №1355 від 12.12.2016;

- висновк №140 від 08.08.2019, згідно якого ОСОБА_7 не виявляє ознак наркологічної патології. Не потребує примусового лікування.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства.
В обґрунтування вини ОСОБА_7 стороною обвинувачення надано протокол огляду місця події від 05-06.09.2016, проведений в рамках кримінального провадження № 0000047.
Вирішуючи питання допустимості даного доказу суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 17 Наказу АДПС України «Про організацію та здійснення огляду транспортних засобів і вантажів» № 260 від 22.04.2011, у разі виявлення у пунктах пропуску транспортних засобів і вантажів, які переміщуються з порушенням законодавства, підрозділам охорони державного кордону діяти відповідно до КПК України (1001-05,1002-05,1003-05), Митного кодексу України (92-15) та Кодексу України про адміністративні правопорушення ( 80731-10, 80732-10 ).
Згідно ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Аналогічні положення закріплені у п. 6 ч. 1 ст. 7, ст. 13 КПК України.

В ч. 1 ст. 233 КПК України, передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи (згідно ч. 2 ст. 233 КПК України розуміється, в тому числі, транспортний засіб) з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

За змістом ст. ст. 234 - 236 КПК України проведення обшуку в рамках кримінального провадження здійснюється на підставі ухвали слідчого судді. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи виконується слідчим або прокурором. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє їх від обов`язку особистого виконання обшуку.
Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 236 КПК України, слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи (ч. 2 ст. 237 КПК України).

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод отримання доказів внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України).
В протоколі огляду місця події від 05-06.09.2016 зазначено, що об`єктом огляду являється пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отачь» митного поста «Дністер», Вінницької митниці ДФС України. Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, а також виходячи із змісту протоколу огляду, суд приходить до висновку, що об`єктом огляду був транспорнтний засіб «Volkswagen» моделі «Passat» номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1996 року випуску, належний ОСОБА_7 , в ході огляду якого в передній дверці біля сидіння водія виявлено та вилучено паперовий згорток, в середині якого міститься суха подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожа на канабіс.
Огляд транспортного засобу відбувався після фактичного затримання обвинуваченого, виходячи з положення ст. 209 КПК України, оскільки останній змушений був залишатися на місці, у останнього вилучили документи, ключі від автомобіля. В той час, обвинуваченому не роз`яснено його права, зокрема мати захисника та право користуватися правовою допомогою під час проведення слідчої дії.
Стороною обвинувачення суду не надано доказів того, що огляд автомобіля проведено за добровільної згоди власника (володільця).
Відсутні в матеріалах кримінального провадження докази того, що слідчий в подальшому звертався до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що протокол огляду місця події від 05-06.09.2016, проведений в рамках кримінального провадження № 0000047, в ході якого вилучено наркотичний засіб, отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому є недопустимим доказом.
Згідно висновку експерта № 1355 від 12.12.2016, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 1,34 г у перерахунку на висушену речовину.
Відповідно до сформованої практики ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.
Аналогічна позиція міститься в рішеннях Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року № 13-37 кс 18 (справа № 751/7557/15-к), від 13 листопада 2019 року у справі №1-07/07 (провадження 13-36зво19).

Прийшовши до висновку визнати недопустимим доказом протокол огляду місця події від 05-06.09.2016, в ході якого було вилучено паперовий згорток, в середині якого міститься суха подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожа на канабіс, який був об`єктом експертного дослідження, суд визнає недопустимим доказом висновок експерта № 1355 від 12.12.2016, оскільки він є похідним та його отримання було б неможливим без вилучення наркотичного засобу.
Крім того, в судовому засіданні під час допиту в якості свідка понятого ОСОБА_10 , встановлено, що при свідку пакунок не розкривали, не вилучали та не зважували. Через деякий час підписав надрукований протокол. Свідок ОСОБА_13 взагалі не змогла пригадати обставини проведення слідчої дії для участі в якій була запрошена в якості понятої. Вказані обставини викликають сумнів в тому, що як об`єкт на експертне дослідження було надано саме ту речовину та саме в тій кількості, яка була вилучена з транспортного засобу ОСОБА_7 .

Вилучену в ході огляду місця події від 05-06.09.2016 речовину рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожу на канабіс, в межах кримінального провадження речовим доказом не визнано, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та даними реєстру матеріалів досудового розслідування № 0000047 від 05.09.2016.
Згідно з ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них як докази.
З протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 15 серпня 2019 року видно, що обвинуваченому та його захиснику надано для ознайомлення 1 том справи на 315 аркушах. Згідно письмових зауважень обвинуваченого та захисника з відеозаписом останні ознайомлені не були з технічних причин.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання (ч. 2 ст. 290 КПК України).

Згідно ч. 9 ст. 290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Водночас ч. 10 ст. 290 КПК України регламентовано спеціальний порядок встановлення факту надання протилежній стороні доступу до матеріалів кримінального провадження. Так, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Доказів того, що сторона захисту зволікала при ознайомленні з матеріалами справи чи навмисно, зі своєї вини, не ознайомилась зі змістом відеозапису камер відеоспостереження міжнародного пункту пропуску автомобільного сполучення «Могилів-Подільський - Отачь» від 05.09.2016, суду не надано. Як і відсутні дані про те, що сторона обвинувачення зверталася до слідчого судді для встановлення строку для ознайомлення чи вживала інших заходів для забезпечення права сторони захисту на ознайомлення з усіма матеріалами кримінального провадження.

Оскільки під час відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, що є процесуальною гарантією здійснення права на захист підозрюваним, в порушення ч. 2,3 ст. 290 КПК України, не було надано можливості ознайомитися зі змістом відеозапису з камер відеоспостереження з місця події від 05.09.2016, суд прийшов до висновку не допустити відомості, які зафіксовані на ньому, як докази, згідно ч. 12 ст. 290 КПК України.

Самі по собі покази свідків, акт проведення огляду транспортного засобу від 05.09.2016, митна декларація ОСОБА_7 від 05.09.2016, не доводять вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом.

Інших допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України, матеріали кримінального провадження не містять, а можливість їх отримати - відсутня.

Згідно п.1 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, визнати невинуватим ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України та виправдати.

Арешт накладений на транспортний засіб марки Volkswagen» моделі «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 1996 року випуску та технічний паспорт № НОМЕР_5 , згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2016 та на мобільний телефон сріблястого кольору марки «iPhone» моделі «SА 1688», ІМЕІ: НОМЕР_6 , у чохлі чорного кольору, згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2019, слід скасувати, виходячи із вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 373, 374-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України та виправдати.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_7 під час досудового розслідування, згідно ухвали Вінницького апеляційного суду від 13.08.2019- скасувати.

Грошові кошти в сумі 57810 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот десять) гривень сплата застави за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Вінницького апеляційного суду від 13.08.2019, після вступу вироку в законну силу повернути.
Арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2016на транспортний засіб марки Volkswagen» моделі «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 1996 року випуску та технічний паспорт № НОМЕР_5 та на мобільний телефон сріблястого кольору марки «iPhone» моделі «SА 1688», ІМЕІ: НОМЕР_6 , у чохлі чорного кольору, згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2019- скасувати.
Речові докази: - транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 1996 року випуску, який зберігається в РСВ УСБУ у Вінницькій області, та технічний паспорт № НОМЕР_5 , який долучено до матеріалів кримінального провадження повернути ОСОБА_7 ;

-митну декларацію від 05.09.2016 ОСОБА_7 та акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 05.09.2016 залишити у матеріалах кримінального провадження №0000047 від 05.09.2016.

-мобільний телефон марки «iPhone» моделі «S А1688», ІМЕІ: НОМЕР_6 , сріблястого кольору, у чохлі чорного кольору, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області, згідно квитанції №426 повернути власнику ОСОБА_7 .

- особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 1,34 г, який передано до кімнати зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області, згідно квитанції №80 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1