ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області Справа №477/555/20
Провадження №1-кп/477/165/20
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

16 липня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в м. Миколаєві у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001094 та №0000666 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України,

ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебувають об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001094 та №0000666, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України та ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України.
У підготовчому судовому засіданні надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченим дії раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту продовжують існувати.
Крім цього, від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, оскільки йому необхідно працювати та заробляти кошти на життя.
У підготовче судове засідання 16 липня 2020 року не з`явились потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , відомості про вручення їм повідомлень про дату, час і місце судового засідання відсутні.

Згідно частини другої статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Глава 27 «Підготовче провадження» КПК України не містить положень щодо дій суду в разі неявки будь-якого учасника справи, визначеного в частині другій статті 314 КПК України.
Наслідки неявки таких учасників відображені в Главі 28 «Судовий розгляд» (статті 323-325 КПК України).
Згідно частини першої статті 324 КПК України якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду.
У разі неприбуття у судове засідання за викликом потерпілого, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду (частина перша статті 325 КПК України).
Отже, за відсутністю учасників судового провадження, які не з`явилися, проведення підготовчого судового засідання є неможливим.
Разом з цим, системний аналіз приписів Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК України через призму загальних засад кримінального провадження вказує на наявність обов`язку суду вирішувати питання, пов`язані з запобіжними заходами, раніше обраними обвинуваченим, у тому числі щодо доцільності продовження тримання під вартою.
Відповідно до частини другої статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Виходячи з комплексного підходу до положень КПК України (у тому числі, статті 5, 28, 53, 113 КПК України) процесуальною дією є подання прокурором клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу та його розгляд судом, а процесуальним рішенням судове рішення, прийняте за результатами розгляду такого клопотання.
При цьому, кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки без невиправданої затримки.
На думку суду, зволікання в проведенні такої процесуальної дії як розгляд клопотання прокурора від 16 липня 2020 року про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну такого виду запобіжного заходу здатне викликати негативні наслідки для судового провадження, що може призвести до порушення прав, свобод чи законних інтересів обвинувачених та потерпілих, а також поставити під сумнів довіру суспільства до судової гілки влади.
Ураховуючи зазначене, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, якою розгляд клопотань про продовження раніше обраного запобіжного заходу та зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнано як окрему процесуальну дію.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим та просив його задовольнити, а у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 просив відмовити як передчасне.
Захисник адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора просив задовольнити частково та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, щодо задоволення клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечували.
Захисник адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечували, підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ураховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, суд, на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежився складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.
Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотань прокурора, дослідивши докази по вказаним матеріалам, суд установив наступне.
Ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Указаний запобіжний захід неодноразово був продовжений, у тому числі до 06 квітня 2020 року ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 квітня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 04 червня 2020 року включно.
Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу та продовження його дії стали негативні характеризуючи дані про особу обвинувачених, відсутність в них офіційного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, можливість переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ухвалою суду від 27 травня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 змінено раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю та заборонено останнім залишати цілодобово житловий будинок, в тому числі господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано обвинувачених за першою вимогою суду прибувати до Жовтневого районного суду Миколаївської області, утриматися від спілкування з потерпілими та свідками, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У відповідності до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини першої статті 176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Згідно статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною п`ятою статті 181 КПК України передбачено право працівників органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії (стаття 195 КПК України).
На думку суду, підстави для продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді цілодобового домашнього арешту продовжують існувати, оскільки заявлені прокурором ризики, які проаналізовані судом у цьому судовому засіданні та під час розгляду питання про зміну запобіжних заходів з тримання під вартою на домашній арешт, не зменшилися.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.
Продовжуючи дію запобіжних заходів суд також ураховує, що з часу зміни обвинуваченим запобіжних заходів з тримання під вартою на домашній арешт обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не порушували зобов`язання, покладені на них ухвалою суду від 27 травня 2020 року.
Так, обвинувачені вчасно прибувають до суду для участі у судових засіданнях, будь-яких повідомлень з боку потерпілих, свідків чи правоохоронних органів, що здійснюють контроль за виконанням ухвали суду, матеріали судового провадження не містять.
Згідно листів Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 28 травня 2020 року за №1683/25/2020 та №1682/25-2020, на виконання ухвали суду від 27 травня 2020 року про зміну запобіжного заходу, станом на 28 травня 2020 року всі (ЕЗК) перебувають у несправному стані та знаходяться на технічному обслуговуванні в УЗТ ГУНП в Миколаївській області, про наявність вільного комплекту електронного засобу контролю буде повідомлено.
Однак, відсутність у органів Національної поліції України вільних та справних комплектів електронних засобів контролю, не звільняє такий орган від виконання вимог закону.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, що є наслідком його задоволення в повному обсязі.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби задоволенню не підлягає, оскільки перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у денний час доби поза місцем виконання запобіжного заходу може негативно вплинути на судовий розгляд через можливе його спілкування зі свідками та потерпілими до їх допиту у судовому засіданні.
Керуючись статтями 177, 183, 194, 196, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та заборонити останнім цілодобово залишати житловий будинок, в тому числі господарські будівлі та споруди, в АДРЕСА_1 .
Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 :

за першою вимогою суду прибувати до Жовтневого районного суду Миколаївської області;

утриматися від спілкування з потерпілими та свідками;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Встановити строк дії ухвали 60 днів, яка діє з 16 липня 2020 року до 13 вересня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга може бути поданою через Жовтневий районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали оголошено 17 липня 2020 року о 12 годині 45 хвилин.

СУДДЯ ОСОБА_20