ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/914/20 Справа № 174/631/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено подання заступника начальника Верхньодніпровського МРВ філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком покарання, ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Верхньодніпровського міськрайонного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення щодо стану його здоров`я, наявності на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які хоча і проживають окремо від нього, однак потребують його піклування, також він надає їм матеріальну допомогу.
Зазначає, що він не мав змоги з`являтися до органу пробації у визначені йому дні, у зв`язку з його роботою, однак він бажав надати пояснення працівникам органу пробації в інші дні, але інспекторів на місці не було.
Вказує на те, що суд першої інстанції не надав йому можливості надати медичну довідку та довідку з місця роботи, а також можливості підтвердити поважність причин його неявок на відмітку.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року було задоволено подання заступника начальника Верхньодніпровського МРВ філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком покарання.

Відповідно до ухвали, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_8 в період іспитового строку порушував порядок та умови відбуття покарання з випробуванням, не з`явився на реєстрацію без поважних причин 04.02.2019 р., 18.03.2019 р., 18.06.2019 р., 05.08.2019 р., 19.08.2019 р., 04.11.2019 р., 18.11.2019 р., 02.12.2019 р., 16.12.2019 р. та 23.12.2019 р., в зв`язку з чим 07.02.2019 р., 21.03.2019 р., 01.07.2019, 19.11.2019 р., 06.12.2019 р. та 20.12.2019 р. був попереджений про можливість направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків.
Крім того, 02.07.2019 р. та 25.11.2019 р. органом пробації до суду були направлені подання про направлення ОСОБА_8 для відбування покарання, у задоволенні яких судом 16.07.2019 р. та 10.12.2019 р. відповідно було відмовлено в зв`язку з тим, що на думку суду, ще не були вичерпані усі можливості виправлення засудженого.
Після цього 11.12.2019 р. кількість явок на реєстрацію засудженому органом пробації була збільшена, однак ОСОБА_8 без поважних причин не з`явився на реєстрацію 16.12.2019 р., у зв`язку з чим 20.12.2019 р. був у черговий раз попереджений про можливість направлення для відбуття покарання, але продовжив порушувати умови та порядок відбування покарання та не прибув на реєстрацію 23.12.2019 р. та 08.01.2020 р., документів, які підтверджують поважність причин неявки на реєстрацію у вказані дати також не надав, а тому суд дійшов висновку про небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно із ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 свідомо допустив невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2018 року, у зв`язку з чим скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням і направив засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки невиконання обов`язків знайшло своє підтвердження дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах особової справи, поясненнями засудженого ОСОБА_8 , який підтвердив, що він дійсно не з`являвся на реєстрацію до управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.
Відповідно до листка реєстрації засуджений ОСОБА_8 не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин 04 лютого 2019 року, 18 березня 2019 року, 18 червня 2019 року, 04 листопада 2019 року, 18 листопада 2019 року, 02 грудня 2019 року, 16 грудня 2019 року і 23 грудня 2019 року, чим допустив порушення порядку та умов відбування покарання, не виконавши, обов`язок покладений на нього судом першої інстанції (а. м. п. 12).

Крім того, засуджений ОСОБА_8 під розписку неодноразово був попереджений про необхідність неухильно виконувати обов`язки, покладені вироком суду та про наслідки, які можуть настати в результаті їх невиконання (а. м. п. 14, 16, 18, 20, 22, 26), однак висновків не зробив та не виконував обов`язки, покладені судом.
Так, хоча й ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року було відмовлено в задоволенні подання Верхньодніпровського міськрайонного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області від 02 липня 2019 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком покарання з тих підстав, що орган пробації не вичерпав усіх можливостей для перевірки фактів щодо неявки ОСОБА_8 для реєстрації у встановленні дні (а. м. п. 179-182), однак ОСОБА_8 продовжував не з`являтися на реєстрацію в інші, встановлені після цього дні явки, які були збільшені органом пробації, що підтверджується копією листка реєстрації засудженого, який не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин 16 грудня 2019 року, 23 грудня 2019 року, 08 січня 2020 і 20 січня 2020 року, що свідчить про продовження ОСОБА_8 порушення порядку та умов відбування покарання (а. м. п. 190).
Твердження засудженого про те, що він виїхав за межі міста Вільногірська Дніпропетровської області у зв`язку із працевлаштуванням для необхідності забезпечення трьох неповнолітніх дітей, на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки він під розписку був ознайомлений з порядком відбування покарання з випробуванням (а. м. п. 80), відповідно до якого повинен з`являтися у встановлені дні явки на реєстрацію, та знав, що у разі не виконання зазначених обов`язків буде направлений для відбування покарання, призначеного вироком (а. м. п. 9, 10, 23).
Будь-яких доказів, які б підтверджували важке матеріальне становище його неповнолітніх дітей, які проживають від нього окремо разом із їх матерями, та надання ним вказаної допомоги дітям, а також підтвердження його працевлаштування, в матеріалах провадження відсутні, що свідчить про неповажні причини невиконання обов`язків.
Посилання ОСОБА_8 на поважні причини його неявки на реєстрацію до органів пробації з причин його хвороби є необґрунтованими, оскільки надана ним до апеляційної скарги довідка Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради Міська лікарня № 1 від 21 січня 2020 року за № 399 (а. м. п. 61) не охоплює періоди явки засудженого, в які він повинен був з`являтися на реєстрацію відповідно до встановленого йому графіка після 11 грудня 2019 року до чотирьох разів на місяць, а саме: перший, другий, третій та четвертий понеділок місяця (а. м. п. 190).
Також з довідки, виданої Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_8 з 22 грудня 2019 року по 07 січня 2020 року знаходився на складському сховищі, неможливо встановити про його дійсне працевлаштування на роботу, оскільки в ній зазначено про його там перебування і встановити чи працював він там, чи ні не є можливим (а. м. п. 62).
Отже, надані до апеляційної скарги ОСОБА_8 довідки з місця лікування та роботи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду щодо невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, що є визначеною підставою згідно із ст.166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Інших доказів, які б вказували на поважність причин невиконання покладених вироком суду обов`язків, надані матеріали не містять, що спростовує твердження апеляційної скарги засудженого про поважні причини невиконання обов`язків.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, а тому ухвала Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2020 рокущодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4