Ухвала
про залишення скарги без руху
6 березня 2020 року

м. Київ
справа № 330/1764/17
провадження № 51- 1152 ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової
палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, якою повернуто його апеляційну скаргу на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2017 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , крім вимоги про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду, просить суд касаційної інстанції визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження вироку щодо нього, відкрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою, при цьому не зазначив конкретно підстав перегляду судового рішення в касаційному порядку та не навів належних обґрунтувань, в чому саме полягає необґрунтованість і незаконність оскаржуваного судового рішення та які конкретно норми процесуального чи матеріального закону порушено апеляційним судом при постановленні ним ухвали, що вплинуло чи могло вплинути на прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктами 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
- вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 у скарзі не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду, крім вимоги про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду, просить визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження вироку щодо нього, відкрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою, однак така вимога до суду касаційної інстанції не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК.
При цьому, скаржник не зазначив конкретно підстав перегляду судового рішення в касаційному порядку з урахуванням ст. 438 КПК.
Крім того, у скарзі засуджений ОСОБА_4 навів обґрунтування про те, що вирок суду першої інстанції в цілому не відповідає положенням статей 7, 10, 17, 22, 23, 349, 351, 370 КПК, апеляційний суд не взяв до уваги зазначені ним поважні обставини щодо пропуску строку апеляційного оскарження і дійшов неправильного висновку, однак він не навів належних обґрунтувань про те, в чому саме полягає незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ним ухвали апеляційного суду, з урахуванням положень статей 412 , 438 КПК, та які норми процесуального чи матеріального закону порушено апеляційним судом, недотримання яких вплинуло чи могло вплинути на прийняття апеляційним судом законного і обґрунтованого рішення.
Водночас, у своїй касаційній скарзі засуджений зазначив у додатках до неї про надання копій документів: вироку від 13 вересня 2017 року, журналу судового засідання у провадженні від 13 вересня 2017 року, технічного запису(диску), апеляційної скарги, вироку від 03 жовтня 2018 року, доручення від 13 вересня 2017 року, доручення Регіонального центру, заяви про надання правової допомоги, проте фактично їх не надав, що підтверджується актом Канцелярії управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного кримінального суду від 02 березня 2020 року.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, якою повернуто його апеляційну скаргу на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2017 року щодо нього, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3