Провадження №1-в/193/147/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
24 червня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку відбування покарання за ст.72 ч.5 КК України, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про перерахунок строку відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період 13 лютого 2019 року по 11 січня 2020 року.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника адміністрації колонії та засудженого, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Судом встановлено,що згідно з рапортом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13 лютого 2019 року, ОСОБА_4 був затриманий 13 лютого 2019 року.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.185 ч.2 , 185 ч.3, 309 ч.1, 369 ч.3 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі. На підставі ст.71КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.04.2018 року і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 13.02.2019 року.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.185 ч.3 КК України до 04 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 р. ОСОБА_4 покарання чотири роки три місяці позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 13 лютого 2019 року. Згідно розпорядження про виконання вироку, даний вирок набрав законної сили 11 січня 2020 року.

Таким чином, на теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року, який набрав законної сили 11 січня 2020 року.

Згідно Постанови ВП ВС від 29.08.2018 року по справі № 663/537/17 (№ в ЄДРСР 76207318), що детально роз`яснює вказані вище питання застосування «Закону Савченко», вбачається, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з моменту його затримання 13 лютого 2019 року, злочин він вчинив 13 серпня 2018 року.

За таких обставин суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за визначений засудженим у клопотанні період є не обґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

На підставі ст.72 ч.5 КК України, ст.ст.376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку відбування покарання за ст.72 ч.5 КК України - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського Апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 26 червня 2020 року о 11 годині 30 хв.

Суддя ОСОБА_1