Справа №586/1118/19
Провадження №1-кп/590/102/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3
сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 23.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка, Середино-Будського району, Сумської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, працює охоронецем на філії заводу «Імпульс», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.249 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23.10.2019 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , з метою незаконного зайняття рибним промислом, приїхав на водойму, яка розташована поблизу с. Шалимівка, Середино-Будського району Сумської області, на господарській зоні землі Середино-Будської міської ради Сумської області, попередньо взявши з собою гумовий човен, що належить ОСОБА_5 , мешканцю м. Середина-Буда Сумської області, та саморобний пристрій з виробництва електричного струму, який складається з акумулятора марки «Fire Boll», коробки підсилювача струму, яка з`єднана за допомогою кабелю з дерев`яною палицею, на кінці якої знаходиться металевий обід з сіткою та ліхтар.

Відповідно до п.3.15 правил «Любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Держкомрибгоспу України від 15.02.1999 року №19, зареєстрованому у міністерстві юстиції України 28.04.1999 року № 269/3562 забороняється лов водних біоресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

В цей же день, приблизно о 20 год. 21 хв., ОСОБА_4 , не зважаючи на існуючу заборону, на гумовому човні виплив на водоймище, розташоване поблизу с. Шалимівка, Середино-Будського району, Сумської області, де умисно незаконно виловив з використанням заборонених знарядь і засобів лову, а саме: за допомогою саморобного пристрою з виробництва електричного струму 25 водних біоресурсів, з яких 15 штук виду линь, 5 штук виду щука, 4 штуки виду карась та 1 штуку виду окунь, загальна вартість яких відповідно до діючих «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року №1209, становить 3570 грн. 00 коп., чим завдав рибним запасам України збитки на вказану суму.

Згідно довідки Інституту рибного господарства НААН України від 08.05.2019 року №202-05/19, шкода рибним запасам, яка завдана вилученням водних біоресурсів ОСОБА_4 на водоймі поблизу с. Шалимівка, Середино-Будського району, Сумської області, на господарській зоні землі Середино-Будської ради Сумської області, є істотною, за такими критеріями (у відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №17):

добування великої кількості риби кількість параметри улову (кількість особин за видами) перевищують граничні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 23.10.2019 року о 18 год. 00 хв. він приїхав на водойму, яка розташована поблизу с. Шалимівка, Середино-Будського району Сумської області, попередньо взявши з собою гумовий човен, що належить ОСОБА_5 , мешканцю м. Середина-Буда Сумської області, та саморобний пристрій з виробництва електричного струму, який складається з акумулятора марки «Fire Boll», коробки підсилювача струму, яка з`єднана за допомогою кабелю з дерев`яною палицею, на кінці якої знаходиться металевий обід з сіткою та ліхтар. В цей же день, приблизно о 20 год. 21 хв., він на гумовому човні виплив на водоймище, де виловив за допомогою саморобного пристрою з виробництва електричного струму 25 рибин різних видів, після чого був затриманий працівниками поліції.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.26, ч.3 ст.349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.249 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.249 КК України, що виразились в незаконному зайнятті рибним промислом із застосуванням електроструму, з заподіянням істотної шкоди.
Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с.58), раніше не судимий (а.с.55), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.57).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу, що відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись п.1, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.249 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп..

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт з майна (накладений ухвалою слідчого судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 25.10.2019 року), а саме на: гумовий човен з написом «Рыбачок», 2 весла, пристрій для накачування; АКБ «Fire Boll»; саморобний пристрій зовні схожий на електро вудочку; 25 голів риби а саме: 5 голів риби щука, 15 голів риби лин, 1 голова риби окунь, 4 голови риби карась, які є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області (вул. Вокзальна, 2 м. Середина-Буда, Сумська область).

Долю речових доказів після вступу вироку в законну силу вирішити наступним чином:

-пакет з полімерного матеріалу, в якому знаходится АКБ «Fire Boll»; саморобний пристрій з виробництва електричного струму, який складається з акумулятора марки «Fire Boll», коробки підсилювача струму, яка з`єднана за допомогою кабелю з дерев`яною палицею, на кінці якої знаходиться металевий обід з сіткою та ліхтар, 25 голів риби, а саме: 5 голів риби щука, 15 голів риби лин, 1 голова риби окунь, 4 голови риби карась, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області знищити;

-мішок білого кольору з полімерного матеріалу, в якому знаходится гумовий човен з написом «Рыбачок», 2 весла та пристрій для накачування, гумовий човен з написом «Рыбачок», передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області повернути законному власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1