Провадження № 1-кп/161/214/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 березня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження № 0004396 від 18.11.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Озера Дубровицького району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого водієм в ПП « ОСОБА_7 », фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.345 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 17.11.2019 року, близько 12:05 год., підійшов до зупиненого поліцейським взводом № 2 роти № 4 батальйону УПП у Волинській області рядовим поліції ОСОБА_5 транспортного засобу, у зв`язку з порушенням його водієм Правил дорожнього руху, висловлюючись відносно працівників поліції нецензурною лексикою, почав вести себе агресивно та кроками виміряти відстань від зупиненого працівником поліції автомобіля до вузької суцільної лінії дорожньої розмітки, стверджуючи, що працівники поліції самі порушили Правила дорожнього руху, у зв`язку з тим, що після висловлених законних вимог працівника поліції припинити вищевказані протиправні дії та попередження про можливість застосування до нього заходів фізичного впливу та спеціальних засобів палки резинової та кайданок, обвинувачений ОСОБА_8 продовжував вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, відмовлявся повідомити відомості про себе, тому було прийнято рішення про адміністративне затримання останнього, з метою доставки до Волинського обласного наркологічного диспансеру для встановлення ступеню алкогольного сп`яніння та Луцького ВП ГУНП у Волинській області для складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень.
В подальшому, близько 12:10 год. 17.11.2019 року обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись біля службового автомобіля марки «Тойота», моделі «Пріус» д.н.з. НОМЕР_1 ), припаркованому поблизу будинку № 7 по вул. Ковельській в м. Луцьку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, діючи умисно, відмовляючись виконати законну вимогу працівника поліції залишатися на місці та повідомити відомості про себе, у зв`язку з адміністративним затриманням, доставленням до Волинського обласного наркологічної диспансеру та Луцького ВП ГУНП у Волинській області, застосував до поліцейського ОСОБА_5 , у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, фізичну силу, а саме здійснив стискання своєю рукою кисті та пальців лівої руки поліцейського ОСОБА_5 та декілька разів умисно її смикнув, після цього своєю правою рукою здійснив стискання силою кисті та пальців правої руки поліцейського ОСОБА_5 та декілька разів умисно її смикнув, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді дрібних множинних саден в ділянці правої та лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 842 від 18.11.2019 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції, обвинувачений ОСОБА_8 передпліччям лівої руки наніс один удар в область потиличної ділянки голови потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 842 від 18.11.2019 року, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх лікування необхідний час більше 6 діб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та суду показав, що 17.11.2019 року він повертався з ринку «Центральний» та побачив, що працівники поліції зупинили транспортний засіб та спілкуються з водієм, хоча службовий автомобіль працівників поліції був припаркований з порушенням Правил дорожнього руху України, тому він вирішив зробити їм зауваження з даного приводу. ОСОБА_6 перейшов дорогу та підійшов до працівника поліції і сказав, що їх службовий автомобіль припаркований з порушенням Правил дорожнього руху України, на що працівник поліції сказав, що ОСОБА_6 перейшов проїжджу частину дороги поза пішохідним переходом, тобто всупереч Правилам дорожнього руху України і на нього буде винесена постанова, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127 ч.1 КУпАП, при цьому ОСОБА_6 не заперечував, що він дійсно вчинив дане адміністративне правопорушення, і при цьому виражався нецензурною лайкою, оскільки працівник поліції на його вимогу не пред`явив своє службове посвідчення, а тому ОСОБА_6 і сам не представлявся, так як не був впевнений, що це є працівники поліції, при цьому продовжував виражатись до них нецензурною лайкою. В подальшому ОСОБА_5 сказав, що він затриманий та до нього будуть застосовані спецзасоби кайданки, при цьому дістав їх та намагався одягти, однак ОСОБА_6 не був з цим згідний, оскільки працівник поліції не пред`явили йому службове посвідчення, внаслідок чого відбулася шарпанина. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечував, що він був в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечував викручування ним пальців працівнику поліції в протилежну сторону, а також нанесення працівнику поліції будь-яких ударів. Також, ОСОБА_6 додав, що працівники поліції застосовували до нього гумовий кийок, яким наносили йому удари по ногах. Просив його виправдати.

Не зважаючи на не визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який показав, що він є працівником патрульної поліції. 17.11.2019 року він заступив на патрулювання м. Луцька разом з поліцейським ОСОБА_9 .. Вони здійснювали патрулювання вул. Ковельська Глушець в м. Луцьку, поблизу ринку «Центральний», в частині дотримання Правил дорожнього руху України. Зупинивши транспортний засіб на білоруській реєстрації, який порушив вимоги п.п. 4.4 ПДР. Його колега ОСОБА_9 спілкувалась з водієм транспортного засобу, а ОСОБА_5 в цей час помітив та зупинив інший транспортний засіб, який порушив ПДР. Під час спілкування ОСОБА_5 з водієм, до них підійшов ОСОБА_6 , який перейшов проїжджу частину дороги поза пішохідним переходом, тобто з порушенням Правил дорожнього руху та висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників поліції, тобто в адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , при цьому в ОСОБА_6 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що було в подальшому підтверджено на його освідуванні. На нецензурну лайку ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_5 зробив усне зауваження щодо його поведінки, який в цей час знаходився на проїжджій частині дороги та просив припинити хуліганські дії, однак ОСОБА_6 не реагував на зауваження та стверджував, що службовий автомобіль працівників поліції припаркований з порушенням Правил дорожнього руху і продовжував висловлюватись нецензурною лайкою в адресу поліцейських в громадському місці, після чого потерпілий повідомив ОСОБА_6 , що останній вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.173 та 127 ч.1 КУпАП та просив представитись, однак ОСОБА_6 у нецензурній формі відмовився представлятись, після чого ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що останній відповідно до ст.261 КУпАП затриманий, з метою встановлення особи та до нього буде застосовано спеціальні засоби кайданки, однак ОСОБА_6 сказав, що в разі застосування до нього кайданок він наб`є ОСОБА_5 , після чого останній дістав кайданки, а ОСОБА_6 в свою чергу почав чинити опір працівнику поліції та схопив рукою ОСОБА_5 за пальці та стиснув їх і почав виштовхувати ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на проїжджу частину дороги, де в той час був інтенсивний рух транспортних засобів, після чого ОСОБА_5 застосував до ОСОБА_6 гумову палицю, однак останній і на це не реагував, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння та вів себе агресивно, у зв`язку з чим потерпілий викликав інші екіпажі патрульною поліції на допомогу по затриманню обвинуваченого. Під час штовханини ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , в потерпілого випали з рук кайданки та впали на асфальт, а коли ОСОБА_5 намагався їх підняти, в цей час ОСОБА_6 наніс один удар кулаком руки в потилицю потерпілого. В подальшому прибули інші екіпажі патрульної поліції, які й допомогли затримати ОСОБА_6 .. При цьому потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що на вимогу ОСОБА_6 , він йому пред`являв службове посвідчення. Крім того, потерпілий наполягав на суворому призначенні покарання ОСОБА_6 ;

-аналогічні покази потерпілого ОСОБА_5 показала свідок ОСОБА_9 , однак бачила лише, що ОСОБА_6 тиснув своєю рукою пальці потерпілого ОСОБА_5 , а самого нанесення удару вона не бачила;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2019 року, за участю свідка ОСОБА_9 ;

-відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції;
-протоколами огляду предмету від 27.11.2019 року;
-висновком експерта № 842 від 18.11.2019 року, згідно якого в потерпілого ОСОБА_5 виявлено на зафіксовані тілесні ушкодження, які були спричинені обвинуваченим ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду місця події від 26.11.2019 року;
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив злочин, передбачений ст.345 ч.2 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не викручував пальці працівника поліції в протилежну сторону та не наносив будь-яких ударів працівнику поліції, не заслуговують на увагу, оскільки такі його твердження повністю спростовуються показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_9 , а також матеріалами кримінального провадження, які є послідовними та повністю узгоджуються між собою, а не визнання вини ОСОБА_6 , судом розцінюється як спосіб уникнути відповідальності за вчинене.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній свою вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, потерпілий наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому, однак ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, тяжких наслідків від дій обвинуваченого не наступили, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.345 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, при цьому на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ оптичний диск для лазерних систем зчитуваня інформації марки «Arita CD-R», що знаходиться в матеріалах судового провадження залишити в матеріалах судового провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: