СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6070/20
пр. № 1-кп/759/945/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001737 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.04.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сарни, Сарненського району, Рівненської області, громадянина України, українця, з середнью освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 01.04.2020, приблизно о 12.40 годин, прибув до ТЦ «Епіцентр-К», розташованого по вул. Берковецькій 6-Д в м. Києві, з метою придбати інструменти для виконання ремонтних робіт. Перебуваючи в приміщенні торгівельного залу даного торгового центру та проходячи повз прилавки з продажу запасних частин електронних та ручних інструментів, ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Епіцентр-К».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торговельного залу ТЦ «Епіцентр-К», діючи умисно та з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто з посторонніх осіб не спостерігає, взяв з торгової полиці чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр-К», а саме один металевий штифт (арт. 20409111), вартість якого складає 320 гривень 50 копійок, який поклав до своєї правої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнений.

Маючи намір таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр- К», та розпорядитися ним на власний розсуд, ОСОБА_3 близько 13.00 годин, 01.04.2020 прослідував через касу, не розплатившись за схований в кишені куртки металевий штифт, після чого направився до виходу з магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Однак довести злочин до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони торгового центру «Епіцентр-К», разом з наявними при ньому чужим майном, яке він намагався таємно викрасти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України вірна, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, не одружений, офіційно не працює, його відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (пятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили:
1) один металевий штифт (арт. 20409111) - переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр-К» - повернути власнику ТОВ «Епіцентр-К»;

2) CD-R диск з відеозаписом камер відеоспостереження - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1