ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2878/20
Провадження № 1-кс/362/756/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в:
05.06.2020 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що 21.01.2020 року до ЧЧ Васильківського ВП ГУНП в Київській області надійшов рапорт оперуповноваженого УПН ГУНП в Київській області, про те, що в ході проведених заходів по встановленню осіб, які причетні до незаконного обігу наркотичних заходів та психотропних речовин, було встановлено, що житель Васильківського району за місцем свого проживання займається виготовленням та збутом психотропної речовини амфетаміну (ІПНПУ №1069 від 21.01.2020 року).
Під час виконання доручення слідчого допитано в якості свідків місцевих наркозалежних жителів осіб, які вказали, що відомий громадянин ОСОБА_5 , проживаючий по АДРЕСА_1 , займається виготовленням та здійснює збут психотропної речовини «амфетаміну». Збутом психотропної речовини займається за місцем проживання або в інших місцях. Про час, спосіб та місце збуту наркозалежні особи домовляються з ОСОБА_5 по номерам мобільних телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
26.03.2020 року, близько 13 год. 00 хв., при проведенні контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки працівниками Управління протидії наркозлочинності ГУНП в Київській області, у раніше обумовленому місці, а саме поряд із будинком №25 по вулиці Шляхова, с. Данилівка, Васильківського району, Київської області, задокументовано факт незаконного збуту ОСОБА_5 , за грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень, психотропну речовину «амфетамін», яка знаходились у згортку з купюри номіналом п`ять гривень.
26.03.2020 року під час проведення огляду місця події земельної ділянки за адресою: Київська обл., Васильківський район, село Данилівка, вул. Щорса, було виявлено та вилучено: грошову купюру номіналом п`ять гривень в середині якої розташована речовина білого кольору у порошкоподібному стані зовні схожа на амфетамін, яку поміщено до спеціального пакету з №2499615 та опечатано належним чином.
Згідно висновку експерта № 11-2/2231 від 15.04.2020 року: 1. у наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору масою 0,511 г. виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено. 2.у наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,322 г.
Під час виконання доручення слідчого допитано в якості свідка місцевого наркозалежного жителя особу, яка вказала, що відомий їй громадянин ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де останній займається виготовленням та збутом психотропної речовини «амфетаміну», про що останнім було повідомлено до працівників поліції та надано добровільну згоду на проведення у ОСОБА_5 оперативних закупівель «амфетаміну». Після, за участю працівників поліції свідком ОСОБА_7 було здійснено та зафіксовано факт зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин ОСОБА_5 , а саме амфетаміну.
Також, під час виконання доручення слідчого допитано в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка засвідчила факт проведення контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки працівниками Управління протидії наркозлочинності ГУНП в Київській області, яка відбулась 26 березня 2020 року.
03.06.2020 під час санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , виявлено та вилучено речовину зовні схожі на психотропну речовину амфетамін.
Слідчим в клопотанні вказано, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження, вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити.
Захисники підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_4 просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено. Його підзахисний має постійне місце проживання, працю разом з батьком, який є ФОП щодо ремонту автомобілів, за місцем проживання та реєстрації характеризується посередньо, має неповнолітню дочку, раніше не судимий. Також його підзахисний визнає вину, щиро розкаюється у вчиненому, його підзахисний зацікавлений у тому щоб сприяти досудовому слідству, а також вони готові на укладення угоди про визнання винуватості , а тому просив застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив той, факт, що йому на праві спільній частковій власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 та він не заперечує в тому щоб його син ОСОБА_9 , який проживає разом з ним за вказаною адресою надалі проживав з ним. Його охарактеризував, як доброзичливого сина, який працює разом з ним. А також зазначив, що його син жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, свідка, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0000153 від 21.01.2020 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та захиснику 04.06.2020 року, о 15 год. 25 хв., приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000153 від 21.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин (а.с. 6).
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.06.2020 року, 03.062020 року о 00 годині 40 хвилин, за адресою АДРЕСА_1 , затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42-44).
04.06.2020 року матеріали досудового розслідування №0000153, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та матеріали досудового розслідування №0001082, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - об`єднано в одне провадження за №0000153, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2020 року (а.с.80).
04.06.2020 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_5 та його захиснику було вручено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 307 КК України (а.с.51-52).
Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (а.с. 11-16), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 (а.с.22-27), протоколом огляду місця події від 26.03.2020 року (а.с.28-29), протоколом огляду особи покупця від 26.03.2020 року (а.с.30), протоколом видачі грошових купюр для проведення оперативної закупки від 26.03.2020 року (а.с. 32), висновком експерта КНДЕКЦ №11-2/2231 від 15.04.2020 року (а.с.34-38) та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Відповідно до протоколу допиту свідка від 26.03.2020 року вбачається, що осатаній придбав у ОСОБА_5 згорток в якому була порошкоподібна речовина білого кольору за 200 грн. (а.с.24-25).
Відповідно до характеристики виданої виконкомом Данилівської сільської ради Васильківського району від 04.06.2020 року №451 по місцю проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 характеризується посередньо. Скарг від сусідів та жителів села на нього в сільську раду не поступало, компрометуючих матеріалів на нього сільська рада не має(а.с.59).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 має дочку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.60).

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до п. 5 Листа ВССУ, слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).
У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;
7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);
8) наявність судимостей у підозрюваного,
9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Moorenv.Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».
Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України - позбавлення волі до восьми років; його вік та стан здоров`я; те що він має постійне місце проживання, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання де він характеризується посередньо, претензії до нього від сусідів відсутні; строк фактичного проживання у цій місцевості, а саме з моменту народження; розлученого, від вказаного шлюбу маючого неповнолітню дочку, що підтверджує міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання де він проживає разом з батьком; працює не офіційно на батька, якій є ФОП по ремонту автомобілів; те, що він раніше не судимий; оскільки прокурором не було надано доказів, що до підозрюваного раніше застосовувались запобіжні заходи, умови яких він порушував, вказане спростовує твердження прокурора про те, що підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, а тому приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Прокурором, окрім того, не підтверджено можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, оскільки вони вже допитані досудовим слідством, що підтверджується протоколами допиту свідків, посилання ж прокурора на те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є недоведеними та спростовуються тим, що він раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, та відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 дієвим буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання
Таким чином, враховуючи, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Данилівка, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до «01» серпня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до «01» серпня 2020 року.
- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- носити електронний засіб контролю.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю Васильківського ВП ГУ НП в Київській області
Згідно до вимог ч. 4 ст. 535 КПК України уповноваженим особам Васильківського ВП ГУ НП в Київській області повідомити слідчого суддю про результат виконання ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2020 року.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення та до «01» серпня 2020 року, включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_16