Справа №295/5533/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянув винесене в кримінальному провадженні

№ 0001958 старшим слідчим СВ Житомирського ВП Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Житомирського ВП Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, тобто забезпечення їх збереження по кримінальному провадженню № 0001958, що належать свідкуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучених в ході огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Князів Острозьких, 95-А, до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, що по вул. Л. Українки, 17 в м. Житомирі, які є тимчасово вилученим майном, з позбавленням вказаних свідків права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з?явилася, від слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд клопотання без її участі. Власники майна не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, при вирішенні питання про правові наслідки пропуску зазначеного в КПК України строку звернення із клопотанням про арешт майна в разі його попереднього вилучення слід керуватись такими нормами. Ст. 171 КПК України, визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду. Згідно ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Тому, у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору, а не ухвалу про відмову у його задоволенні.

Як вбачається з описової частини клопотання, протоколу огляду місця події від 29.04.2020 року та постанови про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 30.04.2020 року, майно, яке зазначено слідчим в клопотанні, було вилучено в ході проведення огляду місця події 29.04.2020 року. Натомість, слідчий звернулася з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, 12.05.2020 року, що свідчить про пропущення строку, встановленого КПК України, для звернення до суду з таким клопотанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про арешт майна, подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому вказане клопотання необхідно повернути для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 170-173, 236, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, винесене в кримінальному провадженні № 0001958 - повернути та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1