Справа № 462/3929/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1335/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 462/3929/13-к про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст.368 КК України, з участю,
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_9 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 24 жовтня 2019 року,

встановила:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000011 від 14 березня 2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернуто прокурору.

На дану ухвалу прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та скерувати обвинувальний акт до Залізничного районного суду м.Львова для організації нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Вважає, що вищевказана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Окрім цього висновки суду, викладені у даному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
При цьому, судом задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та прийнято до уваги лише його надумані та не підтверджені матеріалами справи доводи щодо не зазначення відомостей про потерпілих у відповідності до положень п.3 ч.2 ст.291 КПК України.
У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.ст.291, 292 КПК України, зокрема: якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Виключно статтею 291 КПК України регламентуються вимоги до обвинувального акту. Так, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч.4 ст.291 КПК України, а також інші документи не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.
Зі змісту цієї статті вбачається, що обвинувальний акт може бути повернуто прокурору за умови невідповідності його вимогам КПК України.
Без огляду на вищевикладене суд, в ході розгляду клопотання адвоката про повернення обвинувального акту, в підготовчому засіданні досліджував протокол допиту свідка ОСОБА_11 в якому виправлено бланкові реквізити протоколу та прийняв до уваги припущення сторони захисту про те, що ОСОБА_11 мав би виступати в провадженні потерпілим, оскільки подавав заяву про вчинення злочину.
Стороною обвинувачення зверталась увага суду на неприпустимість дослідження в підготовчому засіданні матеріалів кримінального провадження, окрім реєстру матеріалів досудового розслідування, з якого вбачається, що ОСОБА_11 в провадженні має статус свідка, оскільки останньому не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000011 від 14.03.2013 про обвинувачення ОСОБА_10 містить виклад усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. У формулюванні обвинувачення викладено всі ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме: вказано яке саме суспільно небезпечне діяння вчинено обвинуваченим, до яких саме суспільно небезпечних наслідків діяння
призвело, наголошено на причиновому зв`язку між вчиненим діянням та його наслідками, зазначено спосіб, місце, час, обстановку та засоби вчинення злочину.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що потерпілих від кримінального правопорушення немає.
На апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_8 подав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні такої.
Вважає викладені в апеляції доводи безпідставними згідно наступних міркувань.

У відповідності до ч.2 п.3 ст.291 КПК України, у обвинувальному акті обов`язково вказується анкетні відомості кожного потерпілого.
В обвинувальному акті зазначено, що потерпілих від кримінального правопорушення немає. У відповідності до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні є особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_11 заявив в міліцію про вимагання хабара 14.03.2013, про що свідчить протокол прийняття заяви про вчинення проти нього кримінального правопорушення і в цей же день, згідно обвинувального акту, відомості про вимагання хабара були внесені в ЄРДР, що і зазначено в ухвалі суду. Сам факт отримання так званого хабара в розмірі 4000 грн. від ОСОБА_11 мав місце 20.03.2013.

Таким чином, ОСОБА_11 , згідно нового КПК України, набув статусу потерпілого з часу подання заяви про скоєння проти нього кримінального правопорушення. Слідчий у випадку наявності підстав вважати, що він не є потерпілим, мав би винести відповідну постанову, яка підлягає оскарженню слідчому судді. З цим доводом погодився суд, зазначивши, що в разі відсутності постанови у порядку ч.5 ст.55 КПК України про відмову у визнанні ОСОБА_11 потерпілим, якщо такий вважався слідством свідком, вона мала бути долучена до матеріалів справи.
Посилання в ухвалі суду на виправлення слідчим протоколу допиту ОСОБА_11 судом зроблено судом лише в підтвердження свого тезису про те, що він був потерпілим з моменту подання заяви про вчинення стосовно нього злочину і його таким визнав слідчий, який прийняв у нього заяву і зразу ж його допитав в якості потерпілого.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 26.04.2002 «Про судову практику про хабарництво», у діях особи, яка у зв`язку з вимаганням у неї хабара, перш ніж його дати, звернулась до органів влади з метою викрити вимагача, складу злочину немає. Тому вона звільняється від відповідальності на підставі не ч.3 ст.369 КК України а п.2 ч.1 ст.6 КПК України у зв`язку з відсутністю у її діях події злочину, разом з тим є потерпілою від злочину.
Оскільки ОСОБА_11 повідомив слідчого про вимагання хабара за 6 днів до його фактичної передачі, то він звільняється від відповідальності з підстав відсутності у його діях події злочину, тобто він є потерпілим по справі.
Таким чином, відсутність в обвинувальному акті відомостей про потерпілого, при його наявності у кримінальному провадженні, є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору у відповідності до положень п.3 ч.3 ст.314, п.3 ч.2 ст.291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ захисника ОСОБА_8 , який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу без зміни, перевіривши матеріали провадження і обговоривши наведені доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.
Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Згідно з ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд може повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вичерпний перелік вимог до обвинувального акту та додатків до нього закріплений в ст.291 КПК України.
Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт, послався на те, що такий не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілих.
Колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість призначення до розгляду даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю відомостей про потерпілих та повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав, не ґрунтується на вимогах законодавства та є надуманим.
У статті 291 КПК України зазначаються виключні відомості, які має містити обвинувальний акт. Серед відомостей, які повинен містити обвинувальний акт згідно п.3 ч.2 ст.291 КПК України є анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_11 діяв в інтересах ОСОБА_12 , тобто шкода йому не була безпосередньо заподіяна, що свідчить про те, що ОСОБА_11 не міг бути визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Крім того, ОСОБА_11 неодноразово допитувався в якості свідка, що також спростовує доводи про його процесуальний статус як потерпілого у кримінальному провадженні. Разом з тим в обвинувальному акті зазначено, що потерпілих від кримінального правопорушення немає.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про те, що посилання на відсутність відомостей про потерпілих в обвинувальному акті не є тим недоліком та безумовною підставою для повернення обвинувального акта.
Також колегія суддів звертає увагу і на те, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року, рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні скасовано і визначено, що такий відповідає вимогам статті 291 КПК України.
Таким чином прийняте судом рішення про повторне повернення обвинувального акта, виходячи з вимог кримінального процесуального законодавства, на думку колегії суддів, суперечить фактичним обставинам кримінального провадження, є безпідставним, а тому підлягає скасуванню.
Виходячи з викладеного, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 слід задоволити.
Матеріали ж кримінального провадження №0000011 від 14 березня 2013 року необхідно повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_9 задоволити.
Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 24 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_6 скасувати.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000011 від 14 березня 2013 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, скерувати в Залізничний районний суд м.Львова для розгляду з стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4