Номер провадження: 11-кп/813/1483/20
Номер справи місцевого суду: 509/1788/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.04.2020 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Вірменія, громадянин Республіки Вірменія, вірмен, неодружений, офіційно не працевлаштований, на території України без визначеного місця реєстрації, тимчасово мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого обвинувальний акт перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеса по обвинуваченню за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України.

обвинуваченого за ч.3 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні №0000316, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року,-
встановив:

21.04.2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області з прокуратури Іллічівської місцевої прокуратури Одеської областінадійшов зазначений обвинувальний акт і додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 .
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.04.2020 рокувказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків.

Суд мотивував своє рішення тим, що:

- в порушення вимог ст. 293 КПК України, до обвинувального акту не надано розписки захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 про отримання ним копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування;

- обвинувальний акт не містить в собі чіткого розмежування між сформульованими встановленими органами досудового розслідування фактичними обставинами скоєння кримінального правопорушення та самим формулюванням обвинуваченням, оскільки вони викладені однаково за своїм змістом, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону та практиці ЄСПЛ;

- органами досудового розслідування некоректно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які слідчий та прокурор вважають встановленими та відсутнє, окремо, належне формулювання обвинувачення;

- доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування, не містить найменування всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування,

- в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутнє повідомлення підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування;

- порушено право обвинуваченого на захист, передбачене ст. 20 КПК України, оскільки обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування викладений лише на державній мові, а переклад на російську мову, якою володіє обвинувачений не здійснений та до матеріалів справи не долучений.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На дану ухвалу прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.04.2020року скасувати, направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000316за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 186 КК України до суду першої інстанції для проведення нового судового розгляду.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що в обвинувальному акті, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які на момент закінчення досудового розслідування встановлені органом досудового розслідування, надана правова кваліфікація кримінального правопорушення, чітко і конкретно сформульоване обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_9 , яке складається з обставин, що свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму його вини, мотив і мету вчинення злочину, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.

Вказує, що посилання суду першої інстанції на недотримання органом досудового розслідування вимог ст. 293 КПК України є безпідставним.

Вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції щодо невідповідності реєстру матеріалів кримінального провадження вимогам КПК України, оскільки зазначене не є підставою для повернення обвинувального акту.

Зазначає, що обвинувачений та його захисник в судовому засіданні суду першої інстанції пояснили, що копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (разом з екземпляром обвинувального акту та реєстру до нього, перекладеними на мову, якою володіє та яка є зрозумілою обвинуваченому) вони отримали при відкритті їм матеріалів кримінального провадження.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Тобто, ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а частиною 4 цієї статі визначено, які додатки повинні бути долученими до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , при складанні обвинувального акту, слідчим дотримані вимоги ст.291 КПК України, оскільки в ньому викладено відомості, які необхідно викласти в обвинувальному акті.

В порушення вимог ст.314 КПК України, суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Прийняте районним судом рішення є помилковим та таким, що не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону.

Надаючи правову оцінку діям суду першої інстанції та відповідності цих дій вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд також враховує наступне.

Під час апеляційного розгляду прокурором повністю спростовано висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, а захисником не наведено даних, які б свідчили про протилежне.

Як убачається з матеріалів провадження, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам, визначеним ст. 291 КПК України, посилання суду на те, що формулювання обвинувачення є тотожним обставинам кримінального правопорушення, які на думку суду викладено некоректно, є надуманим та не передбачено законодавцем як підстава для повернення обвинувального акту, оскільки в обвинувальному акті, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які на момент закінчення досудового розслідування встановлені органом досудового розслідування, надано правову кваліфікацію кримінального правопорушення, та чітко і конкретно сформульовано обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу). Долучення до обвинувального акту будь яких інших документів законодавцем не передбачено.

Враховуючи зміст вказаної норми, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання суду першої інстанції на недотримання органом досудового розслідування вимог ст. 293 КПК України, а саме відсутність розписки захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 про отримання ним копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, є безпідставними та такими, що не вказують на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, тому не свідчать про необхідність повернення обвинувального акту з цих підстав.

Положеннями ст. 109 КПК України передбачено що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом та повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції щодо невідповідності реєстру матеріалів кримінального провадження вимогам КПК України, оскільки кримінальний процесуальний закон не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Під час апеляційного розгляду прокурором також спростовано посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, відсутність перекладу обвинувального з української на російську мову, зважаючи на те, що обвинувачений не є громадянином України, оскільки в судовому засіданні районного суду захисник вказав, що обвинуваченому вручався обвинувальний акт як на українській так і на російській мовах, що підтверджується журналом судового засідання від 23.04.2020 року, та не заперечувалося захисником в апеляційному суді (а.п. 42).

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з`ясувавши в судовому засіданні питання щодо отримання ОСОБА_9 обвинувального акту, викладеного зрозумілою мовою для обвинуваченого, помилково послався на порушення права обвинуваченого на захист, передбачене ст. 20 КПК України.

Таким чином, перевіривши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000316 від 25.02.2020 року, апеляційний суд дійшов до висновку, що підстави для повернення обвинувального акту, які наведені в ухвалі суду першої інстанції є такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального закону, а обвинувальний акт таким, який відповідає вимогам КПК України, оскільки фактично містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України.

За наведених вище обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо незаконності ухвали суду першої інстанції та необхідності її скасування з призначенням нового розгляду.

Щодо клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.
Під час апеляційного розгляду, від прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Одеської області ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке прокурор обґрунтував необхідністю продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, в зв`язку зі спливом строку дії запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів справи відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ухвалою суду першої інстанції від 23.04.2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 20.06.2020 року.

Зазначені обставини вказують на можливість вирішення апеляційним судом питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого та строку його дії.

Відповідно до змісту норм кримінального процесуального кодексу, якими регламентовано вирішення питання про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого за клопотанням прокурора здійснюється за обов`язкової участі обвинуваченого.

Проте в судове засідання апеляційного суду не було забезпечено явку обвинуваченого, оскільки прокурором до початку апеляційного розгляду не було ініційовано питання про його доставку в судове засідання для розгляду даного клопотання.

Зважаючи на неможливість відкладення розгляду справи для забезпечення організації доставки обвинуваченого в судове засідання через обмеження у часі, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора про те, що висновки суду першої інстанції, згідно вимог ст.411 КПК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому на підставі положень ст.409 КПК України, ухвала районного суду підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду обвинувального акту в тому ж суді, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового засідання, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому з наведених вище мотивів слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 196, 376, 392, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.04.2020 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.3 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні №0000316, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000316, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України в тому ж суді, в іншому складі суду.

Клопотання прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4