Справа № 405/2966/20
1-в/405/218/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурівка Олександрійського району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого; раніше судимого:
?16.05.2012 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 304, ст. 70; ст. 75 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;
?28.08.2012 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 70; ст. 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;
?06.12.2012 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст.185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.03.2015 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 6 місяців 26 днів за ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.03.2015;
?18.07.2017 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;
?по теперішній справі - 11.01.2018 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 01 місяця позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання, також додав, що засуджений на даний час має не погашене та не зняте у встановленому законом порядку стягнення.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» залишив вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 71-Щ-18, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.01.2018 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та на підставі ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 01 місяць (а.о.с. 18-19, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 27.09.2017, кінець строку 27.10.2020. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 07 місяців 25 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 05 місяців 05 днів.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 28.09.2017, за час відбування покарання допустив 02 (два) порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час останнє стягнення у вигляді суворої догани від 04.02.2020 не зняте та не погашене у встановленому законом порядку (а.п. 9, а.о.с. 45, 82, Т.1 ч.2); має 3 (три) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 9, а.о.с. 39, 64, 92, Т.1 ч.2); з 28.09.2017 перебував в Кропивницькому СІЗО - за час перебування в СІЗО порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 07.03.2018 відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6) - з липня 2018 року по жовтень 2018 року та з липня по січень 2020 року засуджений працював в столярному цеху - проявляв добросовісне ставлення до праці, вчасно і безперечно виконував покладені на нього завдання, проявляв трудову ініціативу та мав сумлінну поведінку (а.п. 11); стосовно скоєного злочину розкаюється; міру покарання, призначену судом, вважає справедливою; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці; відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України даний засуджений відпрацював 66 годин (а.п. 10); відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок; відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія»; з 03.09.2018 по 18.06.2019 засуджений навчався в Кіровоградському навчальному центрі № 6 за спеціальністю «Столяр будівельний» (свідоцтво НОМЕР_1 ) - до навчального процесу ставився сумлінно, мав хороші знання та практичні навички у роботі, виконував ремонтні роботи навчального кабінету «Технологія столярних робіт», приймав участь у відновленні наглядної агітації КНЦ № 6, мав сумлінну поведінку; бере особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі.
Також з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 09 від 25.04.2019, а.о.с. 51-57, Т.1 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 також було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 22 від 24.10.2019, а.о.с. 69-75, Т.1 ч.2).
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.11.2019 відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як такому, що не довів своє виправлення (а.о.с. 41-44, Т.1 ч.2). Ухвала суду від 06.11.2019 набрала законної сили 05.03.2020 (а.о.с. 51-54, Т.1 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 71-Щ-18 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені злочини, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання двічі порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів (рідини бурого кольору з характерним запахом алкоголю), за що засуджений отримував догану, сувору догану. При цьому, останнє стягнення у вигляді суворої догани від 04.02.2020 не погашене та не зняте у встановленому законом порядку. Така поведінка засудженого за час відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Надаючи оцінку ставленню засудженого до навчання, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання прагненням до навчання загалом зарекомендував себе позитивно.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданих суду довідок засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання відпрацював 66 години (а.п. 10), а також залучався до суспільно-корисної праці - працював у столярному цеху та отримував заробітну плату (а.п. 11).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні тяжкі злочини і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні злочини, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не є стабільним та послідовним.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали

Суддя ОСОБА_7