Справа № 569/2335/20
УХВАЛА

02 березня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0000633 від 01.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив :

Старший слідчий Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських картках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Набережна Перемоги, будинок 50, м. Дніпро, Дніпропетровської області.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що що на початку січня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленої досудовим розслідуванням особи виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян щодо невизначеного кола осіб.

Для реалізації свого задуму невстановлена досудовим розслідуванням особа розробила план дій, відповідно до якого, з метою заволодіння грошовими коштами осіб шляхом обману, телефонувала на стаціонарні телефони громадян, повідомляла останнім неправдиві відомості щодо потрапляння у ДТП їх знайомих та необхідності термінового надання грошових коштів на лікування та уникнення кримінальної відповідальності.

У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа повідомляла ОСОБА_5 анкетні дані громадян та адресу, за якою необхідно приїхати та забрати грошові кошти, а в подальшому частину коштів перерахувати на рахунки, вказані невстановленою досудовим розслідуванням особою, а частину залишати собі за виконану роботу щодо отримання коштів від громадян.

Водночас такі дії, об`єднані умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами громадян, невстановлена досудовим розслідуванням особа планувала здійснювати неодноразово щодо осіб, яких вводила в оману.

Так, 31 січня 2020 року, близько 12 год. 30 хв., невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонувала на стаціонарний телефон № НОМЕР_3 , абонентом якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , представилася працівником поліції та повідомила останньому неправдиві відомості щодо потрапляння її внуком у ДТП та необхідності термінового надання йому коштів на лікування та для уникнення кримінальної відповідальності.

У подальшому, 31.01.2020, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , маючи єдиний спільний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти 550 євро, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 15108,5 гривень, які вона передала, будучи переконаним у тому, що її син перебуває у небезпеці, чим потерпілому ОСОБА_6 завдано майнову шкоду в розмірі 15108,5 гривень.

Так, 01 лютого 2020 року, близько 20 год. 00 хв., невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонувала на стаціонарний телефон № НОМЕР_4 , абонентом якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , представилася працівниками поліції та повідомила останній неправдиві відомості щодо потрапляння її внуком у ДТП та необхідності термінового надання йому коштів на лікування та для уникнення кримінальної відповідальності.

У подальшому, 01.02.2020, близько 20 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи єдиний спільний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 20000 гривень, які вона передала, будучи переконаною у тому, що її син перебуває у небезпеці, чим потерпілій ОСОБА_7 завдано майнову шкоду в розмірі 20000 гривень.

В ході досудового розслідування надійшов рапорт ст. оперуповноваженого капітана поліції ОСОБА_8 , в якому останній повідомляє, що грошові кошти здобуті злочинним шляхом були перераховані на карткові рахунки АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 .
Тому з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та позбавлення будь-яких осіб можливості відчужувати, розпоряджатись, користуватись вказаним майном, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та не забезпечать подальшу можливість відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 01.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Згідно рапорту ст. оперуповноваженого капітана поліції ОСОБА_8 від 13.02.2020 року, за письмовою заявою ОСОБА_6 остання повідомила, що перерахувала кошти на банківські рахунки в сумі 20 000 грн., зокрема на банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Набережна Перемоги, будинок 50, м. Дніпро, Дніпропетровської області.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до зняття коштів з банківського рахунку, що призведе до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню та не забезпечить можливість відшкодування шкоди, завданої злочином.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, слідчим було доведено наявність достатніх підстав, що було скоєно кримінальне правопорушення, що підтверджується витягом з ЄРДР за № 0000633 від 01.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення майн та відшкодування потерпілому матеріальної шкоди.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись вимогами ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0000633 від 01.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських картках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Набережна Перемоги, будинок 50, м. Дніпро, Дніпропетровської області.
Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківськими картками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , валюта рахунку Українська гривня, відкритими в АТ КБ «ПриватБанк», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Набережна Перемоги, будинок 50, м. Дніпро, Дніпропетровської області.
Надати інформацію про залишок коштів на момент накладення арешту на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Набережна Перемоги, будинок 50, м.Дніпро, Дніпропетровської області, та інформацію про власників вказаних рахунків.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1