24.02.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/118/20
Провадження № 1-кп/533/18/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000026 від 21.01.2020 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, освіта загальна середня, не працюючого, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акта вбачається, що 15.01.2020 року близько 18 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства потерпілої ОСОБА_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де перебуваючи, впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом відчинення вхідних дверей, проник у середину господарського приміщення (сінника), звідки таємно викрав:

один мішок зерна сояшнику вагою 27,8 кг, вартість якого згідно довідки КП «Козельщина» за 1 кг., становить 10 гривень на загальну суму 278,00 гривень;

В послідуючому викраденим обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану до єдиної мети 16.01.2020 року близько 18 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства потерпілої ОСОБА_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де перебуваючи, впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом відчинення вхідних дверей, проник у середину господарського приміщення (сінника), звідки таємно викрав:

два мішка зерна сояшнику загальною вагою 55,6 кг, вартість яких згідно довідки КП «Козельщина» за 1 кг., становить 10 гривень на загальну суму 556,00 гривень;

В послідуючому викраденим обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану до єдиної мети 18.01.2020 року близько 18 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства потерпілої ОСОБА_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де перебуваючи, впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом відчинення вхідних дверей, проник у середину господарського приміщення (сінника), звідки таємно викрав:

два мішка зерна сояшнику загальною вагою 55,6 кг, вартість яких згідно довідки КП «Козельщина» за 1 кг., становить 10 гривень на загальну суму 556,00 гривень;

В послідуючому викраденим обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд спричинивши потерпілій ОСОБА_3 , матеріальну шкоду на загальну суму 1 390,00 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане з проникненням у інше приміщення.
28.01.2020 року у вищезазначеному кримінальному провадженні між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинений ним злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
Крім того, в порядку ст. 75 КК України узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 28.01.2020 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вищезазначену угоду про визнання винуватості підтримав та прохав її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні прохав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.
Потерпіла надала пояснення, що дійсно надавала згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим. Угода відповідає її інтересам, а тому прохає її затвердити.
Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.
Долю речового доказу вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід на стадії досудового слідства та розгляду кримінального провадження не обирався підстав для обрання запобіжного заходу не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 28.01.2020 року між прокурором Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000026 від 21.01.2020 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно п.п. 1 і 2 ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речовий доказ: один мішок зерна сояшнику вагою 27,8 кг - залишити потерпілій ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України зокрема:
1) обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;
3) потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на укладання угоди та призначення покарання;
до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.
Суддя ОСОБА_1