Провадження № 1-кс/331/853/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню № 0000207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 (справа № 1-кс/331/771/2020 № 331/1333/20) від 10.04.2020 у вказаному кримінальному провадженні, в період часу з 17.04.2020 21:13 до 18.04.2020 01:20 слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено обшук транспортного засобу, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено:

-легковий автомобіль ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

З-під козирка зі сторони водійського сидіння легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 :

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на легковий автомобіль ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

З правої кишені куртки темного кольору, яка знаходилась на задніх пасажирських сидіннях легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 :

- предмет, схожий на ніж;

Добровільно видано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення обшуку:

- зв`язка ключів (три ключа) з брелком блокування/розблокування від легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Вищевказані предмети визнані в якості речових доказів слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

На теперішній час з метою використання під час проведення досудового розслідування в якості речових доказів, як на стадії досудового розслідування, так, в подальшому, і на стадії судового розгляду, є необхідність у накладення арешту на тимчасове вилучене майно під час проведення вказаного обшуку.

Згідно п. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 КПК України.

У статті 172 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведеного обшуку легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , а саме на:

- легковий автомобіль ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на легковий автомобіль ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

- предмет, схожий на ніж;

- зв`язку ключів (три ключа) з брелком блокування/розблокування від легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , з метою використання під час проведення досудового розслідування в якості речових доказів, як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд клопотання за відсутності цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведеного обшуку легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , а саме на:

- легковий автомобіль ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на легковий автомобіль ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

- предмет, схожий на ніж;

- зв`язку ключів (три ключа) з брелком блокування/розблокування від легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 в кузові типу седан чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1