Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/2578/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000094 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Летяче, Заліщинського району,

Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою,

одруженого, працюючого лікарем - хірургом КНЗ «Коростенська центральна районна лікарня`Коростенської районної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у одержанні службовою особою, неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за наступних обставин:

відповідно до наказу №6-с від 11.05.2016 року затвердженого в.о. головного лікаря КЗ «Коростенська центральна районна лікарня» Коростенської районної ради ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з 11.05.2016 року прийнято на роботу по переводу до адміністративно-управлінського підрозділу на посаду заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ «Коростенська центральна районна лікарня» Коростенської районної ради.

Відповідно до посадової інструкції заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ «Коростенська ЦРЛ» Коростенської районної ради, до завдань та обов`язків останнього відносяться наступні, а саме:

організація заходів з проведення експертизи лікарської тимчасової непрацездатності, в тому числі і роботи лікарсько-консультативної комісії; своєчасне направлення хворих на медико - соціальну експертизу; реабілітація інвалідів та часто і довго хворіючих осіб працездатного віку; працевлаштування осіб з частковою втратою працездатності; проведення заходів, спрямованих на зниження тимчасової втрати працездатності та інвалідності, в тому числі професійної;

інструктування всіх новоприйнятих на роботу лікарів з питань експертизи непрацездатності, оформлення та видача відповідних документів (листків непрацездатності тощо) та особисто контролювати їх діяльність з цього напрямку;

контролювати правильність експертизи шляхом системної перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, правильність їх оформлення в необхідних випадках з особистим оглядом хворих;

організовувати лікарські конференції з питань стану захворюваності з тимчасовою та стійкою втратою працездатності з обговоренням на них дефектури з експертизи непрацездатності.

раз на квартал проводити аналіз стану експертизи працездатності в структурних підрозділах, тривалості перебування хворих на листі непрацездатності по нозологічним формам хвороб, розробляти та здійснювати заходи по скороченню термінів тимчасової непрацездатності;

організовувати роботу лікарів по вивченню причин захворюваності з тимчасовою втратою працездатності та інвалідності; разом з керівниками та профспілковою організацією підприємства приймати участь в проведенні заходів по профілактиці та зниженню захворюваності та інвалідності, в тому числі і професійної;

здійснювати постійний контакт з медико-соціальною експертною комісією (МСЕК), організовувати облік та аналіз розходжень експертних рішень лікарської консультативної комісії та МСЕКу з обговоренням помилок, допущених в діагностиці та лікуванні хворих , експертизі непрацездатності при направленні хворих на МСЕК та інші.

Крім того, заступник головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності має право:

представляти підпорядкованих йому медичних працівників до заохочень та вносити пропозиції про накладання стягнень на осіб, які порушують трудову дисципліну та незадовільно виконують свої обов`язки;

готувати проекти наказів, необхідних в роботі, віддавати розпорядження та вказівки медичним працівникам закладу;

організовувати та проводити для працівників закладу наради, конференції, семінари, практичні заняття з питань експертизи непрацездатності;

приймати рішення в межах своєї компетенції;

заступнику головного лікаря з ЕТН підпорядковані завідувачі структурними підрозділами та лікарі з питань проведення експертизи непрацездатності.

Крім того, головний лікар з експертизи тимчасової непрацездатності несе відповідальність:

за стан експертизи тимчасової та стійкої втрати працездатності в закладі, за роботу по їх профілактиці та зниженню;

за реабілітацію інвалідів та роботу ЛКК у відповідності до чинного законодавства.

Наказом №9 від 02.01.2018 року «Про організацію лікарсько-трудової експертизи в КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради затверджено склад ЛКК Коростенської ЦРЛ Коростенської районної ради, відповідно до якого ОСОБА_7 є головою ЛКК.

Відповідно до примітки 1 ст. 364 Кримінального кодексу України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом, і таким чином ОСОБА_7 займаючи вище вказану посаду є службовою особою.

При цьому, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, одержав для себе неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , маючи необхідну документацію щодо отримання направлення на МСЕК для встановлення групи інвалідності, 21.03.2018 року звернувся до заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ «Коростенська центральна районна лікарня» Коростенської районної ради ОСОБА_7 , який перебував у своєму службовому кабінеті, розташованого за адресою: м. Коростень, вул. Жмаченко, 46, з метою отримання відповідного направлення.

У ході спілкування із ОСОБА_10 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням за вчинення в його інтересах дій, а саме за направлення на МСЕК з метою поновлення групи інвалідності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням, ОСОБА_7 цього ж дня повідомив ОСОБА_10 про необхідність явки 28.03.2018 року до КЗ «Коростенська центральна районна лікарня» Коростенської районної ради для отримання направлення на МСЕК з метою поновлення групи інвалідності.

Так, 28.03.2018 року близько 08 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись поблизу КЗ «Коростенська ЦРЛ» Коростенської районної ради, що за адресою: м. Коростень, вул. Жмаченко, 46, під час розмови із ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, висловив останньому вимогу, про те що отримання направлення на МСЕК з метою поновлення групи інвалідності ОСОБА_11 зможе отримати лише за умови передачі йому неправомірної вигоди в сумі 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_10 , не бажаючи настання негативних для себе наслідків, розуміючи, що ОСОБА_7 , може використати свої службові повноваження та вжити заходи, щодо ненаправлення медичної документації на МСЕК, вимушено погодився із незаконними вимогами ОСОБА_7 щодо передачі неправомірної вигоди у визначених ним розмірах.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, поєднаного з її вимаганням, використовуючи службове становище, ОСОБА_7 , 03.04.2018року, близько 09 години 00 хвилин знаходячись в приміщенні службового кабінету №15 КЗ «Коростенська ЦРЛ» Коростенської районної ради, усвідомлюючи протиправність своїх дій, отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 3000 грн. за видачу направлення на МСЕК медичної документації з метою поновлення групи інвалідності.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України.

На обґрунтування причетності ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину стороною обвинувачення представлені показання свідків, письмові докази, які були досліджені безпосередньо судом в судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав і показав, що даний злочин вважає провакацією та помстою з боку ОСОБА_12 . Так, в листопаді 2017 року до нього приходив ОСОБА_12 з яким він не був раніше знайомим з питання продовження листка непрацездатності. На той час він обіймав посаду голови ЛКК. Листок непрацездатності відкривала лікар ОСОБА_13 . Він зайшов до вказаного лікаря і висловив думку про те, що підстав для продовження листка непрацездатності за наявними у ОСОБА_12 показниками не має, оскільки перелом хребта у останнього мав місце давно. Це чув особисто ОСОБА_12 , який мабуть вирішив йому помститися. ОСОБА_12 прийшов до нього і просив допомогти вирішити питання про встановлення 2 групи інвалідності, при цьому вказував на те, що готовий заплатити будь-які гроші. Він йому повідомив, що 2 група інвалідності, за наявними показниками, не може бути призначена. Разом з тим він роз`яснив ОСОБА_12 , які необхідно зібрати документи для МСЕК. 13.03.2017 року ОСОБА_12 отримав обхідний лист на МСЕК та мав зібрати пакет документів. Коли він приніс документи, він, як голова ЛКК, їх підписав, віддав медсестрі, яка зробила відповідний запис в журналі та скерувала їх до МСЕК м.Коростеня. 26.03.2018 року документи вже були у МСЕК. 3.04.2018 року перед дверима робочого кабінету він побачив ОСОБА_12 , який сказав, що хоче поговорити. Разом з ОСОБА_12 він зайшов до кабінету та повідомив останньому, що його документи вже передані у МСЕК. Разів 10 ОСОБА_12 простягав йому руку, він не розумів чому він це робить, незважаючи на те, що вже все пояснив останньому той не виходив з кабінету. Він зауважував, що за дверима його чекають люди, після чого ОСОБА_12 вийшов, а через хвилин 10 до кабінету зайшли працівники поліції, які почали робити його особистий огляд, робили змиви з рук, потім обшук кабінету. Особисто в його речах нічого не було виявлено. Потім під папками, які лежали на столі, було виявлено гроші. Як опинились в зазначеному місці гроші, він не знає, коли їх ОСОБА_12 встиг туди покласти не бачив, оскільки при розмові з останнім відволікався. Зазначив, що ніякої домовленості з ОСОБА_12 не мав, грошей у останнього не вимагав та не брав. Пригадує, що мав місце випадок, коли він одного разу завозив документи у МСЕК, його там «підловив» ОСОБА_12 , який почав казати, що у нього є 500 гривень. Він відповів останньому, що йому його гроші не потрібні, на цьому розмова була закінчена. Також вказав, що працівники поліції прийшли до кабінету вже з готовими "бірками", в яких тільки виправили номер кабінету з 17 на 15. З врахуванням наведеного просив виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

Свідок ОСОБА_9 показав, що працює лікарем травматологом у Коростенській районній лікарні. ОСОБА_10 знає як пацієнта, який лікувався у відділенні травматології з приводу компресійного перелому 2 поперекового хребця. Лікування проходив даний пацієнт 2 рази. Знає, що ОСОБА_10 у зв`язку з захворюванням хребта мав групу інвалідності. Однак у зв`язку з тим, що вчасно не пройшов перекомісію, група у нього була знята. Він порекомендував ОСОБА_10 оформляти документи на групу. Особисто йому нічого не відомо про обставин вчинення ОСОБА_7 даного злочину, про затримання за отримання хабара почув від працівників лікарні.

Свідок ОСОБА_14 показала, що працює лікарем неврологом у Коростенській районній лікарні. Пам`ятає, що до неї звертався ОСОБА_12 , який мав травму хребта. Ій відомо, що даний громадянин неодноразово лікувався, навіть оперувався. При цьому, про дії ОСОБА_7 , які є предметом судового розгляду, їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_15 показала, що працює лікарем терапевтом у Коростенській районній лікарні. Прізвище ОСОБА_12 є для неї знайомим, однак візуально дану особу вже не пам`ятає. Як свідок допитувалась з приводу того, що як лікар терапевт та член ЛКК вносили записи до медичної документації ОСОБА_12 , що було необхідно для направлення пакету документів на комісію. Щодо дій ОСОБА_7 , які є предметом судового розгляду, їй нічого не відомо. Про отримання останнім хабара чула від працівників лікарні.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 2 роки тому потрапив в ДТП внаслідок чого проходив лікування в районній лікарні, спочатку на стаціонарі у хірургічному відділенні, а потім лікувався амбулаторно. Коли відчув погіршення стану здоров`я знову звернувся до лікарів. Лікуючим його лікарем був невролог ОСОБА_16 , прізвища якої він не пам`ятає. Вона збирала документи та відправила його до Довжицького на ЛКК. Останньому він вказав на те, що йому положена група, а ОСОБА_17 сказав, що «ні». При цьому останній казав, що збирай документи, однак він нічого не вирішує. Він вирішив, що за це треба дати кошти, поговорив з цього питання з дружиною, а та в свою чергу поговорила із сестрою чи кумою, яка повідомила про те, що якщо положена група, то навіщо платити гроші, та порадила звернутись в економічний відділ поліції в м.Житомирі. Він звернувся до цього відділу, написав заяву. Вказав, що суму 3000 гривень назвав йому ОСОБА_17 , як він вважав, для вирішення питання встановлення групи інвалідності. Вважав, що якщо він не дасть ОСОБА_17 кошти, той не підпише документи на МСЕК. Коли він приніс необхідний пакет документів ОСОБА_17 , той про гроші нічого не казав, повідомив, що йому мають зателефонувати. Однак, йому ніхто не зателефонував. Одного разу він приходив до місцезнаходження Коростенського МСЕК де мав зустріч з ОСОБА_17 , повідомляв останнього, що має вже 1000 гривень, однак той йому відповів щоб він прийшов як буде мати 3000 гривень, і таку суму потрібно зібрати швидко. Про дати зустрічей йому повідомляв ОСОБА_17 . Чергова зустріч у них була призначена 3.04.2018 року і перед нею він зустрівся з працівниками поліції в місцевому парку. Разом сіли до автомобіля, в якому також були присутні поняті, де йому дали куртку з камерою та гроші. Гроші при ньому не помічались, його не оглядали, а просто запитали чи має він при собі інші кошти. Надані кошти він поклав до кишені наданої йому куртки в лівий карман, після чого його повезли до місця знаходження районної лікарні.

Такі показання спростовують інформацію, яка відображена у протоколі огляду, позначення та вручення грошових коштів від 03.04.2018 року з якого слідує, що позначення та вручення коштів ОСОБА_10 проводилось в приміщенні господарської будівлі по вул.Кемського, 48-Д в м.Коростень.

Одночасно на запитання захисника даний свідок повідомив, що є викривачем у аналогічних справах стосовно інших фігурантів.

Як письмові докази, що на думку прокурора доводять вину обвинуваченого в інкримінованому злочині, було подано наступне:

- витяг з ЄРДР, зі змісту якого слідує, що 30 березня 2018 року було внесено відомості про те, що ОСОБА_7 , 3 квітня 2018 року близько 09.00 години, знаходячись в приміщенні службового кабінету №15 КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради, отримав від ОСОБА_10 раніше обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 3000 грн. за видачу направлення на МСЕК медичної документації з метою поновлення групи інвалідності (т.1 а.с 124);

- заява ОСОБА_10 від 29 березня 2018 року про притягнення до кримінальної відповідальності голови ЛКК ОСОБА_7 , який вимагає з нього 3000 гривень за сприяння та підготовку відповідних документів щодо отримання ним третьої групи інвалідності (т.1 а.с.126);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 березня 2018 року, в якій ОСОБА_12 просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 заступника головного лікаря Коростенської ЦРЛ, який вимагає у нього неправомірну вигоду за видачу направлення на МСЕК (т.1 а.с.127);

-згода ОСОБА_10 від 30 березня 2018 року на залучення його до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих дій (т.1 а.с. 128);

-доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України ( т.1 а.с.129);

-протокол огляду документу (компакт-диску) від 02 квітня 2018 року, в якому зафіксовано зміст записів розмов між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які були записані ОСОБА_10 28 березня 2018 року (т.1 а.с.130-133);

-постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 2 квітня 2018 року, згідно з якою визначено проведення дати слідчої дії, а також використання в ході проведення спеціального слідчого експерименту купюр номіналом по 100 (сто) гривень з відповідними серіями та номерами (т.1 а.с.134-138);

-заява ОСОБА_10 про надання дозволу на зберігання грошових коштів в розмірі 3000 (три тисячі) гривень в якості речових доказів ( т.1, а.с.139);

-протокол огляду речей та документів від 03 квітня 2018 року, яким зафіксовано пояснення ОСОБА_10 про належність йому грошових коштів в сумі 3000 гривень, які він добровільно надає для проведення слідчих та негласних слідчих дій по кримінальному провадженню , а саме купюри номінальною вартістю по 100 гривень з зазначенням їх серій та номерів (т.1 а.с.140);

-протокол огляду, позначення та вручення грошових коштів від 03 квітня 2018 року, з якого слідує про те, що в приміщенні господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_2 за участю спеціаліста ОСОБА_18 , в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_10 було оглянуто грошові кошти в сумі 3000 гривень, а саме купюри номінальною вартістю по 100 гривень з зазначенням їх серій та номерів, тобто загальною вартістю 30 купюр, які було відкопійовано за допомогою копіювального апарату принтера ксерокса "Canon i-sensys MF3010" на 8 аркушах паперу формату А-4, після цього позначені препаратом "Промінь-1" шляхом його нанесення на кожну купюру з лицевої та зворотньої сторони ( т.1 а.с. 141-151);

-ухвала апеляційного суду Житомирської області №401/6Т від 02 квітня 2018 року якою надано дозвіл на проведення негласних слідчих дій стосовно ОСОБА_7 (т.1 а.с.152-156);

-доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст.246 КПК України стосовно ОСОБА_7 , а саме: аудіо, відеоконтролю особи щодо розмов, звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо, які можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування у всіх публічно доступних місцях шляхом візуального спостереження з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження (т.1 а.с.157-158);

-протокол про результати здійснення оперативно-технічного заходу негласного аудіо, відеоконтролю особи від 05 квітня 2018 року, яким зафіксовано зміст розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (т.1 а.с. 159-162);

-протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 03 квітня 2018 року, яким зафіксовано час передачі грошових коштів ОСОБА_12 , рух до будівлі лікарні, проведення невідкладного обшуку (т.1 а.с. 163-164);

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 03 квітня 2018 року з якого слідує, що 03.04.2018 року о 09 годині 10 хвилин в приміщенні кабінету №17 КЗ "Коростенська центральна районна поліклініка", розташованої за адресою:м.Коростень, вул.Жмаченка, 46 затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.368 ч.3 КК України. Зі змісту даного протоколу також слідує, що під час здійснення обшуку затриманої особи будь-яких речей та документів, що мають значення речового доказу для кримінального провадження виявлено та вилучено не було. Одночасно внесено до вказаного документу зауваження ОСОБА_7 , який вказав, що вважає своє затримання незаконним (т.1 а.с.165-171);

-протокол обшуку від 03 квітня 2018 року яким зафіксовано проведення обшуку в кабінеті №15 заступника головного лікаря з ЕТН КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради, що за адресою :м.Коростень, вул.Жмаченка, 46, під час якого на робочому столі під документами і під папкою виявлено грошові кошти в сумі 3000 гривень, які були упаковані до спецпакету №4483581. Одночасно даним протоколом зафіксовано зауваження, які надійшли від захисника про те, що на спецпакетах під №4483584 та №4483580 було нанесено заздалегідь записи про вилучення серветок зі змивами з рук, а також на спецпакеті №4483581 на якому ще до виявлення грошових коштів було зазначено про їх вилучення в кабінеті №17, що в подальшому було виправлено на кабінет №15 (т.1 а.с.172-178,);

-ухвала Корольовського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2018 року, за наслідками розгляду клопотання слідчого про надання дозволу на проведений 3 квітня 2018 року обшук у приміщенні кабінету № 15 заступника головного лікаря по ЕТН КЗ "Коростенська центральна районна лікарня" за адресою: м.Коростень, вул.Жмаченка, 46, в ході якого виявлено та вилучено наступні речі та документи: грошові кошти в сумі 3000 грн. купюрами номіналом по 100 грн. в кількості 30 купюр, які упаковані до спецпакету №4483581; контрольний зразок серветки, просоченої спиртовим розчином, яку упаковано до паперового конверту із відповідними пояснювальними написами; серветка медична, просочена спиртовим розчином із змивами із правої руки ОСОБА_7 , яку упаковано до спецпакету №4483584; серветка медична просочена спиртовим розчином із змивами із лівої руки ОСОБА_7 , яку упаковано до спецпакету №4483580 ( т.1 а.с.179-180);

-протокол огляду від 03 квітня 2018 року, згідно з яким при проведенні огляду вмісту кишень одягу ОСОБА_10 встановлено відсутність будь-яких грошових коштів (т.1 а.с.181-182);

-запит на надання інформації та копій документів (т.1 а.с.183-184);

-довідка Комунального закладу "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" №40 від 03 березня 2018 року, яка свідчить про те, що ОСОБА_7 з 11 травня 2016 року працює на посаді головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності . У період з 01.03.2018 року по теперешній час ( тобто станом на день складання довідки 03.03.2018 року) на листку тимчасової непрацездатності та у відпустці не перебував, від виконання своїх посадових обов`язків не відсторонювався (т.1 а.с. 185);

-довідка комунального закладу "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" №41 від 03 березня 2018 року щодо складу ЛКК по закладу, головою якої вказано ОСОБА_7 (т.1 а.с.186-187);

-наказ комунального закладу "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" №9 від 02 січня 2018 року"Про організацію лікарсько-трудової експертизи в КЗ "Коростенська ЦРЛ Коростенської районної ради" яким затверджено склад ЛКК медичної установи та графік її роботи (т.1 а.с.);

-положення про експертизу тимчасової непрацездатності в ЛПЗ Коростенського району, затверджене головним лікарем Коростенського району ОСОБА_21 , яким визначено завдання експертизи тимчасової непрацездатності (т.1 а.с.190);

-наказ (розпорядження) №6-с від 11 травня 2016 року про прийняття на роботу по переводу з 11.05.2016 року ОСОБА_7 на посаду заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності ( т.1 а.с. 191);

-посадова інструкція заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності якою визначено посадові обов`язки зазначеної посадової особи (т.1 а.с. 192-194);

-запит про надання інформації та документів (т.1 а.с. 195-196);

-копія медичної карти стаціонарного хворого №2712, згідно якої ОСОБА_10 був госпіталізований 15.08.2017 року о 19 годині 50 хвилин в хірургічне відділення з діагнозом при госпіталізації: забій грудної клітки, множинні садини обличчя, ЗЧМТ, струс головного мозку, клінічний перелом IV ребра ліворуч без зміщення, консолідований перелом тіла, (т.1 а.с.197);

виписний епікриз №2712, який свідчить про перебування ОСОБА_10 на лікуванні в хірургічному відділенні з 15 серпня 2017 року по 30 серпня 2017 року (т.1 а.с.198);

-копія медичної картки стаціонарного хворого №3576 та виписний епікриз №3576, з яких слідує, що ОСОБА_10 перебував на лікуванні в хірургічному відділенні 27.10.2017 року по 07.11.2017 року з діагнозом: посттравматичний остеохондроз поперекового відділу хребта (т.1 а.с.199-200);

- копія медичної картки стаціонарного хворого №4188 та виписний епікриз №4188 згідно з яких ОСОБА_10 перебував на лікуванні в хірургічному відділенні з 12 грудня 2017 року по 22 грудня 2017 року з діагнозом: посттравматичний остеохондроз поперекового відділу хребта (т.1а.с. 201-202);

-запит про надання документів, які направлялись до МСЕК для відновлення групи інвалідності ОСОБА_10 (т.1 а.с.203);

-копія з журналу обліку направлень, з якої слідує, направлення ОСОБА_10 надійшло 28.03.2018 року та копія даного направлення , яке датовано 27.03.2018 року (т.1 а.с. 204-205);

-ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2018 року про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (т.1 а.с.206-207);

-ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2018 року про відсторонення ОСОБА_7 від посади заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ "Коростенська центральна районна лікарня" Коростенської районної ради строком на два місяці (т.1 а.с. 208-209);

-висновок експерта №10/55 від 15 травня 2018 року, з ілюстративною таблицею до нього , яким встановлено, що на поверхнях банкнот в сумі 3000 (три тисячі) грн, які вилучені в ході проведення обшуку 03 квітня 2018 року у приміщення кабінету №15 заступника головного лікаря по ЕТН КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради, що упаковані до спецпакету №4483581 встановлено наявність нашарування спеціальної хімічної речовини із люмінесценцією жовто-зеленого кольору. На поверхні представленої на експертизу серветки, якою зроблено змив з правої руки ОСОБА_7 , яка вилучена під час проведення вказаної дії, що упакована до спецпакету №4483584 встановлено незначне нашарування спеціальної хімічної речовини із люмінесценцією жовто -зеленого кольору. На поверхні представленої на експертизу серветки, якою зроблено змив з лівої руки ОСОБА_7 , яка вилучена під час проведення вищевказаної дії, що упакована до спецпакету №4483580 не виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини. Нашарування спеціальної хімічної речовини із люмінесценцією зелено-жовтого кольору, виявлені на поверхнях представлених на експертизу банкнотах та серветці мають спільну родову належність (т.1 а.с.211-233);

-висновок експерта №1/3-164 від 30.05.2018 року згідно якого надані грошові кошти у національній валюті України в сумі 3000 гривень , а саме 30 банкнот номіналом по 100 гривень з зазначенням серійних номерів виготовлені з дотриманням вимог щодо виготовлення аналогічних банкнот, що знаходяться в офіційному обігу; мають на своїй поверхні додаткові маркування, які спостерігаються в ультрафіолетових променях у вигляді нашарування речовини, що флуоресціює зелено-жовтим кольором (т.1 а.с.235-240);

-копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №302087, якою підтверджує факт встановлення ОСОБА_10 з 28 березня 2018 року ІІІ - групи інвалідності до 28.03.2019 року (т.1 а.с. 242);

-постанова слідчого СУ ГУНП в Житомирські області ОСОБА_22 від 03 квітня 2018 року про визнання речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження, а саме: грошових коштів в сумі 3000 грн, контрольного зразка серветки просоченої спиртовим розчином, серветок медичних просочених спиртовим розчином зі змивами із лівої та правої рук ОСОБА_7 (т.1 а.с. 243-244);

-ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2018 року про накладення арешту на грошові кошти в сумі 3000 грн, контрольний зразок серветки просоченої спиртовим розчином, а також серветки медичні просочені спиртовим розчином зі змивами із лівої та правої рук ОСОБА_7 (т.1 а.с. 245-246);

-копія диплома серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_7 закінчив Тернопільський медичний інститут за спеціальністю лікувальна справа (т.1 а.с. 248-249);

довідки про те, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (т.2 а.с.238-239);

-рапорт ДОП Коростенського ВП щодо характеристики ОСОБА_7 за місцем проживання (т.2, а.с.242);

-вимога на судимість (т.2 а.с.243).

На думку сторони обвинувачення вищенаведені докази є належними та допустимими.

При вирішенні питання щодо допустимості поданих доказів суд керується вимогами ст.87 КПК України.

Згідно вказаної норми закону недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Отже, провівши судовий розгляд кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, дослідивши вищенаведені докази суд дійшов висновку про наступне.

Так, з поданих прокурором доказів слідує, що 29.03.2018 року на адресу начальника Управління захисту економіки Житомирської області Департаменту захисту економіки Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_23 , ОСОБА_10 подав заяву в якій просив вирішити питання про притягнення до кримінальної відповідальності голову ЛКК ОСОБА_7 , який вимагає у нього 3000 гривень за сприяння та підготовку відповідних документів для отримання 3 групи інвалідності.

30.03.2018 року о 09 годин 00 хвилин слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_22 було складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 .

Проте, даний протокол не став підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, отже протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.03.2018 року є неналежним доказом.

Зі змісту витягу з ЄРДР слідує, що відомості були внесені на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень 30.03.2018 року з правовою кваліфікацією дій за ст.368 ч.3 КК України.

Проте, які це матеріали з наданих прокурором документів встановити не можливо.

В судовому засіданні прокурор вказав, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України, за ознакою вимагання, про що також зазначено в обвинувальному акті.

В судовій практиці така ознака, як вимагання хабара, може бути поставлена за провину за наявності трьох основних чинників: 1) ініціатором давання (одержання) хабара є службова особа - хабароодержувач; 2) пропозиція про давання (одержання) хабара має характер вимоги (примусу), що підкріплюється: або а) відкритою погрозою, або б) створенням таких умов, які переконують хабародавця в наявності реальної небезпеки (прихована погроза) його правам та законним інтересам, що змушує його погодитися з вимогою хабароодержувача; 3) дії, виконанням (невиконанням) яких погрожує вимагач, зумовлені його службовим становищем і, головне, мають протиправний характер та спрямовані на заподіяння шкоди правам та законним інтересам хабародавця.

З наведеного слідує, що ознака вимагання хабара, може бути поставлена за провину лише в тому випадку, якщо винна особа з метою одержання хабара погрожує вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена дати хабар із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам.

Тобто законність прав та інтересів, які хабародавець захищає шляхом дачі хабара, має бути однією з основних і обов`язкових ознак вимагання.

З фабули внесеного правопорушення слідує, що ОСОБА_7 , 03.04.2018 року близько 09 години знаходячись в приміщенні службового кабінету №15 КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради отримав від ОСОБА_10 раніше обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 3000 гривень.

З наведеної фабули правопорушення слідує, що внесена до ЄРДР дата та місце вчинення кримінального правопорушення були відомі слідчим органам до внесення даних до ЄРДР (відомості внесено 30.03.2018 року про злочин, який вчинено 3.04.2018 року), тобто зазначені органи наперед були обізнані про обставини, що відбудуться в майбутньому.

Отже, провівши лише аналіз витягу з ЄРДР слід зазначити, що вказівка у витягу про отримання ОСОБА_7 3.04.2018 року близько 9 години, тобто у той час, який ще не настав, грошей в розмірі 3000 гривень, беззаперечно є припущенням слідства на той час, та вказує на провокаційний характер дій слідчих органів.

2.04.2018 року о 15 годині 10 хвилин слідчим було складено протокол огляду документа (компакт-диску). Зі змісту протоколу та прослуховування диску встановлено, що розмова між зазначеними в даному документі особами ( ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ) була записана 28.03.2018 року ОСОБА_10 .

Частиною 2 ст.1 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України складється з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №12рп/2011 від 20.10.2011 року обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Оперативно-розшукові заходи можуть проводитися виключно визначеними в Законі державними органами та їх посадовими особами, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України) .

Недотримання Конституції України та порушення особами, уповноваженими здійснювати оперативно-розшукову діяльність, вимог КПК України, інших законів України при одержанні фактичних даних, є підставою для визнання зібраних у такий спосіб доказів недопустимими.

Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слічого експерименту була винесена прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_24 2.04.2018 року. Резолютивна частина постанови не містить інформації про особу, яка залучалась до проведення НСРД. Вказано, що у ході проведення вказаної НСРД можуть використовуватись кошти, а саме купюри номіналом 100 гривень кожна наступних серій та номерів:ВЮ 6405546; ГГ 9716787;СЄ2751324; КН 4801141; ЕН 7150672; МА 9010172; АВ 6431466; ЕЕ 0608278; МП 2001196; КБ 8673479; КТ 4049895; МН 8764987; КА 4182106; ВЛ 8531172; КЕ 8536490; КЗ 1188328; КВ 8332012; МБ 4866220; ТА 0665527; МЗ 8135797; ГЄ 0870953; ЕА 9718716; ЗБ 8064479; ЗВ 9638802; ГЄ 6565672; ВЩ 0583743; КК 0781189; ЕЦ 7410985; ЕЩ 5746742.
Дозвіл на проведення негласних слідчих дій, тобто втручання у приватне спілкування, без відома особи відносно ОСОБА_7 , був наданий ухвалою Апеляційного суду Житомирської області №401/6Т 02.04.2018 року.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження відсутні протоколи щодо вручення заявнику ( ОСОБА_10 ) та застосування ним технічних засобів для фіксування розмови 28.03.2018року між ним та ОСОБА_7 , яка дослівна відтворена в протоколі від 2.04.2018 року.

Крім того, зазначений запис розмови не є оригінальним, що не виключає можливості його монтажу.

Отже, відповідно до вищенаведеного та згідно положень ст.ст.85, 86, 87 КПК України даний доказ не може бути належним та допустимим.

Протокол про результати здійснення оперативно-технічного заходу -негласного аудіо-відеоконтролю особи складений 05.04.2018 року також не може бути належним та достатнім доказом, оскільки в межах даного кримінального провадження фоноскопічна експертиза на предмет встановлення ідентичності та приналежності голосу тій чи іншій людині не проводилась, запис на наявність монтажу не перевірявся.

Така позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 21.04.2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України" наголошував, що докази отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку призводять до їх несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

У рішенні ЄСПЛ від 29.06.2006 року у справі Пантелеєнко проти України" суд наголошував , що на національне законодавство і державу покладається обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

Наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обгрунтування щодо використання доказів отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів.

В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу "справедливого судочинства" (рішення ЄСПЛ у справах Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 9.06.1998 року, "Худобін проти Російської Федерації" від 26.10.2006 року, "Ваньян проти Російської Федерації" від 15.12.2005 року, "Раманаускас проти Литви" від 5.02.2008 року).

30.03.2018 року ОСОБА_10 дав згоду на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих(розшукових) дій.

З наданого стороною захисту листа адвоката ОСОБА_25 слідує, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є заявником у кримінальному провадженні №0000089 від 08.07.2019 року, внесеному до ЄРДР за ч.3 ст.368 КК України і в даному провадженні має статус свідка.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_10 підтвердив той факт, що є викривачем в інших кримінальних провадженнях.

В постанові від 6.03.2018 року у справі №727/6661/15-к Верховний Суд відмітив, що відповідно до вимог ЄСПЛ для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є низка критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм-наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання .

Оскільки ОСОБА_10 залучається у кримінальних провадженнях в якості викривача у зв`язку з обвинуваченням інших осіб у вчиненні корупційних правопорушень при схожих обставинах, що дає підстави дійти висновку про його співпрацю з правоохоронними органами, та вказує про те, що в ході досудового слідства мали місце грубі порушення норм кримінально-процесуального законодавства та вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність".

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_10 вважав за необхідне дати ОСОБА_7 грошові кошти за видачу направлення на МСЕК.

Ініціатором таких дій був ОСОБА_10 .

Про це свідчить високий ступінь активності, швидкості, наполегливості дій зі сторони свідка (заявника ) ОСОБА_10 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , виділення для проведення спецоперації власних коштів в сумі 3000 гривень.

При цьому доказів того, що ОСОБА_7 міг здійснювати якійсь вплив, або мав домовленість щодо визначення ОСОБА_10 групи інвалідності матеріали кримінального провадження не містять. До повноважень, які мав ОСОБА_7 , вирішення даного питання не віднесено.

На момент виявлення грошових коштів у кабінеті ОСОБА_7 медична документація знаходилась вже у МСЕК, що стверджується поданими доказами, датою складання направлення вказано 27.03.2018 року.

Факт виявлення грошових коштів був зафіксований протоколом обшуку від 03.04.2018 року. Зі змісту даного протоколу слідує, що обшук проводився в кабінеті №15 заступника головного лікаря по ЕТН КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради в період часу з 11 години 33 хвилини по 12 годину 27 хвилину. ОСОБА_7 пояснив, що речі та предмети, а також грошові кошти здобуті злочинним шляхом у вказаному приміщенні відсутні.

Під час проведення обшуку на робочому столі під документами ( під папкою ) для паперів виявлено грошові кошти в сумі 3000 гривень купюрами по 100 гривень в кількості 30 купюр.

Однак, з перегляду вказаної слідчої дії слідує, що ОСОБА_7 , не був обізнаний про місце знаходження грошових коштів.

Будь-яких об`єктивних відомостей ( рукописних записів), які б підтверджували заяву та показання ОСОБА_10 щодо пропозиції надати кошти не виявлено.

При цьому, під час пакування грошових коштів захисником зауважено на той факт, що спецпакет до якого клались кошти, наперед був заповнений текстом і на ньому містився навіть номер кабінету, де будуть виявлені та вилучені кошти.

Дана заява прокурором не спростована.

Затримання ОСОБА_7 відбулось в приміщенні кабінету №17 КЗ "Коростенська центральна районна поліклінника" 03.04.2018 року об 9 годині 10 хвилин, до проведення обшуку.

Під час затримання будь-яких речей та документів, що мають значення речового доказу для кримінального провадження виявлено та вилучено не було.

Одночасно внесено до протоколу затримання зауваження ОСОБА_7 , який вказав, що вважає своє затримання незаконним. При цьому з відеозапису слідує, що ОСОБА_7 поводився спокійно.

В ході слідчої дії було проведено також особистий огляд підозрюваного ОСОБА_7 та зроблено змиви з лівої та правої руки, тобто проведено таку слідчу дію, як освідування особи.

Відповідно до вимог ст.241 КПК України освідування особи здійснюється на підставі постанови прокурора, якої на час проведення слідчої дії не було.

Дана інформація зафіксована на відеозапису, який був досліджений в судовому засіданні.

Отже, змиви з рук ОСОБА_7 були отримані з порушенням порядку, встановленого КПК України, а тому, докази отримані на основі дослідження таких змивів повинні вважатися недопустимими.

Відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева» недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими, тобто надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Враховуючи наведене, отриманий висновок експертизи матеріалів, речовин та виробів №10/55 від 15.05.2018 року, у відповідності до ст.87 КПК України, є недопустимим доказом, так як здобутий завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини оскільки на дослідження експерта були направлені об`єкти дослідження, які були здобуті не у спосіб визначений нормами КПК України.

Інші подані документи за своїм змістом є умовними.

Одночасно слід зауважити також на той факт, що виявлена на поверхні серветки, якою зроблено змиви з правої руки, нашарування спеціальних хімічних речовин із люмінесценцією зелено-жовтого кольору, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_7 інкримінованого злочину, оскільки з дослідженого в судовому засіданні відеозапису слідує, що хімічна речовина була виявлена в незначній кількості на мізинці правої руки ОСОБА_7 ..

Розташування вказаної речовини, а також її кількість не виключають можливості її потрапляння в момент привітання з ОСОБА_10 за руку, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази того, що при передачі ОСОБА_10 коштів, його руки просвітлювали на предмет відсутності спеціальної хімічної речовини.

Змиви з ручок дверей кабінету на наявність спеціальної речовини не робились, що не виключає той факт, що хімічна речовина могла потрапити на руку ОСОБА_7 і в такий спосіб, оскільки ОСОБА_10 тримав позначені кошти і особисто відчиняв двері кабінету.

Проте, що грошові кошти передавались особисто з рук в руки докази відсутні.

Отже, показання ОСОБА_7 стосовно можливості потрапляння речовини на руки в момент привітання не спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що йому невідомо походження вилучених коштів, і того в який спосіб вони потрапили до його кабінету, натомість зворотнього подані докази не спростовують.

Наведене вказує на те, що свідком ОСОБА_10 та правоохоронними органами по відношенню до обвинуваченого була скоєна провокація злочину оскільки в діях ОСОБА_10 відсутні ознаки вимушеності передачі грошових коштів ОСОБА_7 , а правоохоронні органи не обмежились при цьому пасивним розслідуванням, а штучно створили дану ситуацію, що за практикою ЄСПЛ також вважається підбурюванням з боку правоохоронних органів та осіб, які діють за їх вказівками до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений ( рішення у справі "Носко і Нефедов проти Росії).

Так, під провакацією ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті наявним способом, а впливають на суб`єкта з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було б скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу ( рішення ЄСПЛ у справі "Раманаускас проти Литви" від 5.02.2008 року).

У вищевказаному рішенні ЄСПЛ суд вказав "щоб встановити, чи обмежилися "агенти поліції" лише пасивним розслідуванням протиправної діяльності" суд повинен врахувати, що : у справі не має доказів, які б підтверджували, що особа раніше вчиняла злочини; як засвідчують записи телефонних розмов ОСОБА_10 зустрічався з ОСОБА_7 з власної ініціативи, схиляв його до протиправних дій, хоча об`єктивних доказів для припущення, що ОСОБА_7 займається незаконною діяльністю, не було.

З наданих стороною захисту відомостей слідує, що ОСОБА_7 успішно працював, мав нагороди, характеризується виключно позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Надані стороною обвинувачення характеризуючі дані також вказують на позитивну характеристику.

Тягар доведення відсутності підбурювання покладається на сторону обвинувачення, однак в судовому засіданні прокурор не навів жодних переконливих фактичних даних на спростування таких висновків. Суспільний інтерес не може виправдати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Такі висновки суду грунтуються на показаннях свідка ОСОБА_10 з яких слідує, що тиску ОСОБА_7 на нього не чинив, медичні документи вже були передані органу, до компетенції якого входить питання про встановлення групи інвалідності, інціатива в контактах з ОСОБА_7 йшла від ОСОБА_10 , який наполегливо шукав зустрічі з останнім, а також наполегливо спонукав до фінансової вигоди.

Також про провокаційний характер кримінального провадження, отримання фактичних даних стороною обвинувачення внаслідок провакації додатково узгоджується з наведеними стороною захисту даними про поспішні публічні заяви, які були висвітлені в мережі Інтернет з оцінкою подій, які ще на час їх висвітлення ще тільки почали проводитись правоохоронними органами.

Так, надані стороною захисту скріншоти з мережі "Інтернет" вказують на те, що 03.04.2018 року об 11 годині 33 хвилини та об 11 годині 52 хвилини були розміщені повідомлення про затримання на початку робочого дня 3.04.2018 року о 9 годині 10 хвилин у приміщенні комунальної установи "Коростенська центральна поліклініка" заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, коли той одержав неправомірну вигоду на суму 3000 гривень, в той час коли обшук, в ході якого було виявлено вказану суму коштів, тільки розпочався об 11 годині 33 хвилини та тривав до 12 години 27 хвилини, про що свідчить протокол обшуку від 03.04.2018 року.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 92 КПК України у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Очевидно, що предмет доказування в конкретному кримінальному провадженні, тобто сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження, залежить від того, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення обвинувачується особа, оскільки кримінальні правопорушення різняться за об`єктом, об`єктивною та суб`єктивною сторонами, суб`єктом. Пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) Кримінального кодексу, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

При цьому, досліджуючи подані докази, які на думку сторони обвинувачення, доводять винуватість ОСОБА_7 у злочині, передбаченому ст.368 ч.3 КК України встановлено, що належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджували причетність останнього до зазначеного злочину не представлено.

Відповідно до ст.62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть грунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом. Вирок суду не може грунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Це положення передбачено й пунктом 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Барбера, Мессеге и Жабардо против Испании» від 06 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини підтвердив недопустимість порушення презумпції невинуватості, зазначивши, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Враховуючи відсутність в наданих стороною обвинувачення належних доказів на підтвердження винуватості обвинуваечного, а також одночасно і недопустимість ряду доказів, у відповідності до положень ч.2 ст.86 КПК України, ними не можна обгрунтовувати винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до положень ст.ст.284 ч.1 п.3, 373 ч.1 п.2 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, не встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, ухвалюється виправдувальний вирок.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 вчинено останнім, тому за пред`явленим обвинуваченням його слід виправдати.

Таке рішення суд базував на засадах презумпції невинуватості, забезпечення доведеності вини, свободи від самовикриття, права не свідчити проти себе, обов"язку сторони обвинувачення довести обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 , у вигляді домашнього арешту припинив свою дію 04.06.2018 року.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2574 гривень підлягають віднесенню на рахунок держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 4.04.2018 року . підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та виправдати.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту припинив свою дію.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 4.04.2018 року, скасувати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 3000 гривень в купюрах номіналом по 100 гривень кожна наступних серій та номерів:ВЮ 6405546; ГГ 9716787;СЄ2751324; КН 4801141; ЕН 7150672; МА 9010172; АВ 6431466; ЕЕ 0608278; МП 2001196; КБ 8673479; КТ 4049895; МН 8764987; КА 4182106; ВЛ 8531172; КЕ 8536490; КЗ 1188328; КВ 8332012; МБ 4866220; ТА 0665527; МЗ 8135797; ГЄ 0870953; ЕА 9718716; ЗБ 8064479; ЗВ 9638802; ГЄ 6565672; ВЩ 0583743; КК 0781189; ЕЦ 7410985; ЕЩ 5746742, які упаковані до спецпакету №4483581 - конфіскувати; контрольний зразок серветки, упакований до спецпакету №4483584, серветки медичні із змивами із правої та лівої руки ОСОБА_7 , які упаковані до спецпакетів за № №4483580, 4483581 -знищити.

Процесуальні витрати понесені на проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2574 гривень віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: