Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/189/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного 20 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч.2 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів судового провадження вбачається, що за клопотанням старшого слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 23 квітня 2020 року, погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року, на вилучене під час обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_8 майно - накладено арешт.

Необхідність та доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_8 майно, слідчий суддя мотивував потребами слідства у зберіганні цього майна в якості речового доказу до прийняття остаточного рішення у кримінальній справі, його можливої конфіскації, а також з метою забезпечення цивільного позову.

У задоволенні клопотання адвокату ОСОБА_9 про повернення мобільного телефону та грошових коштів, які належать особисто ОСОБА_8 , слідчим суддею відмовлено, у зв`язку з неможливістю ідентифікації їх походження.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , з посиланням на рішення ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» ряд рішень ЄСПЛ щодо дотримання справедливого балансу між втручанням у право вільного володіння майном та інтересами суспільства, стверджує про незаконність накладення арешту на майно ОСОБА_8 , яка не являється учасником кримінального провадження та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити слідчому в задоволенні клопотання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим під час розгляду клопотання не доведено і в матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_8 якимось чином причетна до вчинення кримінального правопорушення, не є підозрюваною, а вилучене у неї особисті речі, у тому числі планшети, мобільні телефони, інша техніка та заощадженні грошові кошти є предметом або знаряддям злочину, у розумінні ст. 98 КПК України не мають ознак речового доказу.

У зв`язку з чим захисник вважає, що вважає, що у задоволенні клопотання слідчому про арешт майна слід відмовити, у зв`язку з його необґрунтованістю, а вилучене у ОСОБА_8 майно повернути, як законному володільцю.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, власника майна ОСОБА_8 та її захисника-адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні являється здійснення слідчими суддями, у порядку передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених КПК (статті 370, 372).

Вона має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Під обґрунтованістю ухвали розуміється її постановлення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами та іншими матеріалами, якими слідчий чи прокурор обґрунтовують доводи клопотання, та які досліджені під час судового розгляду та оцінені слідчим суддею відповідно до вимог ст. 94 КПК.

Вмотивованою є ухвала слідчого судді, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна ОСОБА_8 , не в повній мірі дотримався вказаних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області розслідується кримінальне провадження, внесене 20.02.2020 року до ЄРДР за № 0001272 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України.
Підозрюваним в цій кримінальній справі є ОСОБА_12 , який за версією слідства 20 лютого 2020 року, близько 19.55 год., разом з невстановленими особами вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_13 із застосуванням насильства, заволодівши при цьому значною сумою коштів.

З метою відшукання речових доказів, підтверджуючих протиправну діяльність ОСОБА_12 , який за оперативним даними проживав в АДРЕСА_1 під прізвищем ОСОБА_14 , старшим слідчим СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 , на підставі ухвали від 07 квітня 2020 року був проведений обшук у приміщені вказаної квартири, за місцем проживання ОСОБА_8
22 квітня 2020 року, під час проведення обшуку в квартирі ОСОБА_8 було виявлено та вилучено: пара чоловічих кросівок синього кольору, саморобний вибуховий пристрій, автомобільні номерні знаки, планшети, мобільні телефони, документи на різних осіб, банківські картки, документи на автомобілі, а також грошові кошти в суму 80000,00грн., які згідно постанови слідчого від 23 квітня 2020 року визнані речовими доказами у кримінальній справі.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор.

Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції слідча ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_8 після проведення у неї обшуку, для дачі пояснень не викликалась, можливо на мобільних телефонах та планшетах є прихована інформація, яку необхідно виявити за допомогою спеціальної апаратури, експертизи з цього приводу не призначалась, вилучене майно оглянуто оперативними працівниками, приналежність ключів від квартири, вхідних воріт або гаражу, а також джерело походження коштів не перевірялось, у зв`язку з браком часу, значної завантаженості іншими кримінальними справами та неукомплектованістю штату слідчих.
Процесуальний прокурор ОСОБА_7 зазначила, про те, що не володіє повною інформацією про хід та результати розслідування даного кримінального провадження, оскільки було змінено підслідність, ОСОБА_8 фігурує у справі як свідок.
При вирішенні даної апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею вказані положення враховані не повністю, ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні фігурує як свідок, підозра вказаній особі не пред`явлена, при тому, що по Закону цивільний позивач у кримінальному провадженні може звернутися з клопотанням про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а тому юридичних підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно ОСОБА_8 немає.

Як пояснив сам прокурор, обґрунтованих підстав вважати, що до складу групи, яка вчинила розбійний напад на потерпілого ОСОБА_13 , причетна безпосередньо ОСОБА_8 немає і інформацією про те, що ОСОБА_8 , з метою уникнення відповідальності з відшкодування завданої злочином шкоди, конфіскації, вживає та може й надалі вживати заходи до відчуження майна (грошових коштів) слідство не володіє.

При таких обставинах, колегія суддів відмічає, що на даному етапі провадження до компетенції суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Про законність набуття вилучених у ОСОБА_8 грошових коштів свідчать дані її банківського рахунку у «ПриватБанку» згідно з яким станом на 19.02.2018 року у неї в результаті продажу квартири по АДРЕСА_2 , знаходилось 1 565 220,00 грн., планшети та мобільні телефони придбані ОСОБА_8 особисто для себе та неповнолітнього сина, за довго до останніх подій ( а.п. 68-90).

Таким чином, достатніх підстав вважати, що грошові кошти, планшети та мобільні телефони, законність походження яких ОСОБА_8 довела, під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України - немає.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, які залишились прокурором не спростовані, частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, що є приводом та підставою для скасування оскаржуваного рішення слідчого судді.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що такі речі як пара чоловічих кросівок синього кольору, саморобний вибуховий пристрій, автомобільні номерні знаки НОМЕР_1 ; автомобільні номерні знаки (спеціальні системи МВС) 16-3991, а також документи на основних фігурантів цієї справи ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дійсно підпадають під критерії ст. 98 КПК України, оскільки можуть зберігати сліди злочину.
З урахуванням загальних засад кримінального судочинства ( ст. 7, 9, 13, 16, 22 23, 26 КПК України) та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України) колегія суддів частково погоджується з висновком слідчого судді районного суду про те, що арешт вищевказаних речей та документів, які були вилучені під час обушку в квартирі, в якій проживає ОСОБА_8 відповідає інтересам та потребам досудового розслідування в цій справі.
При цьому, колегія суддів на даному етапі досудового розслідування не входить в обговорення деталей належності, допустимості та достатності зібраних у справі доказів, а тому доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_9 про відсутність підстав для накладення арешту, у зв`язку з чим на думку захисника майно повинно бути звільнено з - під арешту, колегія суддів вважає безпідставними.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_18 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року проарешт майна в кримінальному провадженні № 0001272 від 20 лютого 2020 року - скасувати.

Клопотання старшого слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 23 квітня 2020 року, погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_19 , володільцем якої є ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Накласти арешт на пару чоловічих кросівок синього кольору, з маркуванням «Puma», розмір 42 ; саморобний вибуховий пристрій, який складається з аерозольного балончика з фарбою та тубусу з магнітом; автомобільні номерні знаки НОМЕР_1 ; автомобільні номерні знаки ( спеціальні системи МВС) 16-3991 ( на синьому фоні); пару рукавичок будівельних синього кольору; сім блокнотів із рукописним текстом; поліетиленовий файл із копіями документів, видані на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; поліетиленовий файл із документами виданими на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (картка водія, медична довідка), копію документів видані на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поліетиленовий файл в якому знаходиться аркуш паперу «Додаткова угода» на ім`я ОСОБА_20 , квитанція, копія документів на автомобіль опель Зафіра на литовській мові; поліетиленовий файл в якому знаходяться страховий поліс на автомобіль марки «Skoda octavia», р.н. НОМЕР_2 (литовська реєстрація) та документи на вказаний автомобіль на 13 арк.
В решті задоволення клопотання - слідчому відмовити.
Зобов`язати слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні № 0001272 від 20 лютого 2020 року негайно повернути власнику майна - ОСОБА_8 банківські картки КФ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; банківські картки «Ощадбанк» НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; банківську картку «Пумб Банк» НОМЕР_8 , планшет марки «Lenovo Yoga Tab 3» чорного кольору; планшет марки «Explay» білого кольору; ключі: зв`язка з двох ключів на кільці та магнітний ключ від домофону зеленого кольору, кільце з одним ключем і магнітний ключ від домофону синього кольору та брелок у вигляді іграшки, кільце на якому міститься два ключа, кільце на якому міститься два ключа, один ключ на кільці, кільце з п`ятьма ключами, один ключ, один ключ, ключ від автомобіля з емблемою «OPEL»; жосткий диск чорного кольору марки «Maxtor HY-NI101 ТСВ-G» та кабель до нього; мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1200I», імеі1: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Nokia 105», imei НОМЕР_10 , із сім-картою НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «Samsung S8», екран якого продавлений, імеі1: НОМЕР_12 , імеі2: НОМЕР_13 ; мобільний телефон марки «Samsung S10», імеі: НОМЕР_14 , імеі2: НОМЕР_15 , із сім-картою НОМЕР_16 ; мобільний телефон марки «Samsung G5», імеі1: НОМЕР_17 , імеі2: НОМЕР_18 ; мобільний телефон марки «Samsung», імеі1: НОМЕР_19 , сім картою НОМЕР_20 ; мобільний телефон марки «Nomi Ш 188», імеі1: НОМЕР_21 , імеі2: НОМЕР_22 ; мобільний телефон марки «Samsung G2», імеі1: НОМЕР_23 , імеі2: НОМЕР_24 , із сім картою НОМЕР_25 з наданням можливості слідчому та прокурору зняти інформацію, що містяться на вказаних інформаційних носіях; папку із документами виданої на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; а також 400 грошових купюр на суму 80 000,00 грн., з серіями та номерами, вказаних у протоколі обшуку від 22.04.2020 року.
Зобов`язати ОСОБА_8 зберігати вищевказані носії інформації (мобільні телефони, планшети та жорсткий диск) до прийняття остаточного рішення в даному кримінальному провадженні.

Обов`язок по виконанню ухвали щодо повернення майна ОСОБА_8 покласти на слідчого, який розслідує дане кримінальне провадження та процесуального прокурора.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4