ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2020 Справа №607/4317/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004045 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Годів Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України такого, що раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які 14 грудня 2017 року близько 19 год. 30 хв. перебували у громадському місці поблизу магазину «Біла», що по вул.Золотогірській, 20, в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, реалізовуючи який обвинувачені тоді ж і там же, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, що у виразилось у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 , підійшовши до ОСОБА_7 , безпричинно умисно наніс останньому 1 удар кулаком руки в праву частину обличчя, внаслідок чого вказаний потерпілий впав на землю. Під час перебування ОСОБА_7 в положенні лежачи, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в свою чергу, продовжуючи свої злочинні дії, умисно нанесли йому численні удари (близько десяти) ногами в різні ділянки тіла, зокрема, обличчя, чим спричинили останньому легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді закритого перелому нижньої стінки правої очниці з ушкодженням м`яких тканин.

В результаті злочинної діяльності обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність, а також спричинено даному потерпілому легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся, проте детальні показання надавати відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся, проте детальні показання надавати відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся, проте детальні показання надавати відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодилися зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилися від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує їхні дії:

-ОСОБА_3 за ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

-ОСОБА_4 за ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

-ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його молодий вік, який вперше притягується до кримінальної відповідальності та має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину та щире каяття.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі.

Водночас, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутності обтяжуючих його покарання обставин, позитивних даних про особу, думки потерпілого, який жодних претензій до вказаного обвинуваченого не має та просив взагалі його не карати, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без реального відбування останнім призначеного йому судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який позитивно характеризується по місцю проживання, вважається таким, що раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину та щире каяття.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі.

Водночас, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутності обтяжуючих його покарання обставин, позитивних даних про особу, думки потерпілого, який жодних претензій до вказаного обвинуваченого не має та просив взагалі його не карати, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без реального відбування останнім призначеного йому судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його молодий вік, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину та щире каяття.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі.

Водночас, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутності обтяжуючих його покарання обставин, позитивних даних про особу, думки потерпілого, який жодних претензій до вказаного обвинуваченого не має та просив взагалі його не карати, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без реального відбування останнім призначеного йому судом покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1