Провадження по справі № 1-кп/522/744/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси об`єднанний обвинувальний акт відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Трояни, Болградського району, Одеської області, громадянина України, гагауза, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Умань, Черкаської області, громадянина України, гагауза, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого: 28.12.2001 року Уманським міськсудом Черкаської області за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі,

-15.04.2005 року Ірпенським міськсудом Київської області за ч.3 ст.185 КК України за ч.3 ст.185 КК України до 4 років;

-31.07.2006 року Уманським райсудом Черкаської області за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

-23.05.2007 року Уманським міськсудом Черкаської області за ч.1 ст.186 , ч.2 ст.185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-11.01.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.189, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-16.05.2014 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст..75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-22.01.2015 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси перебуває об`єднанний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 , ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, можуть вчинити тиск на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, не обґрунтовані. У ОСОБА_3 наявні міцні соціальні зв`язки, він має місце реєстрації та місце проживання, за яким проживає разом з батьками та сестрою, не має намірів впливати на свідків та потерпілих, не збирається переховуватись від суду, хворіє на виразку шлунку, просили змінити обвинуваченим запобіжний захід на менш суворий.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи клопотання прокурора щодо існування вищевказаних ризиків не підтверджуються матеріалами справи, оскільки судовий розгляд вказаної справи майже завершений, усі необхідні докази досліджені майже в повному обсязі, а свідки та потерпілі допитані, що значно зменшує ризик здійснення впливу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на потерпілих чи свідків.

Крім того, заявлений у клопотанні прокурора ризик можливого переховування обвинувачених від суду, суд також до уваги не бере, оскільки обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 самостійно з`явилися до суду за першим викликом, що свідчить про відсутність зазначеного ризику.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими, вік та стан здоров`я обвинувачених, їх соціальні зв`язки.

При цьому, метою застосування запобіжного заходу, є запобігання спробам вчинення нових злочинів.

При застосуванні запобіжного заходу суд враховує той факт, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в рамках вказаного кримінального провадження утримувались під вартою понад 1.5 роки, особу обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, обвинувачені не мають місця роботи, офіційно не одружені, що свідчить про відсутність в обвинувачених офіційного джерела доходів, а тому вони можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішення питання про обрання тримання під вартою, прокурор зобов`язаний додатково зазначити обставини, які б свідчили, що ризики, що виправдовуватимуть подальше тримання обвинувачених під вартою, ще мабть місце або не зменшились.

Обираючи саме такий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають місце реєстрації та місце постійного проживання, крім того, суд враховує той факт, що у ОСОБА_3 за час перебування під вартою значно погіршився стан здоров`я, у зв`язку із наявними в нього захворюваннями.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що зважаючи на наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, тобто, з метою запобігання ризику вчинення нових злочинів, а також забезпечення належної процесуальної поведінки та для виконання обвинуваченими покладених процесуальних обов`язків, обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Суд вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та належне виконання ними процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. ст. ст.177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на 60 днів, тобто до 04.06.2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:

1) не залишати місце проживання, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

2) прибувати до суду за першою вимогою в розумні строки;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

5) носити електронний засіб контролю.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , на 60 днів, тобто до 04.06.2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:

1) не залишати місце проживання, розташоване за адресою АДРЕСА_4 , без дозволу суду;

2) прибувати до суду за першою вимогою в розумні строки;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.
5) носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , або інших прокурорів з групи прокурорів Одеської місцевої прокуратури № 3.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 06.04.2020 року.

Ухвала щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
06.04.2020