КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , з доповненнями, в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, працюючого, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України

за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на термін 30 діб, до 19 лютого 2020 року включно, без визначення розміру застави.

Згідно ухвали, слідчий суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, прийшов до висновку, що застосування відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не достатньо для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді,захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та підозрюваний ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_5 в своїй апеляційні скарзі, з наступними доповненнями, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, у нічний час.
Захисник посилається на відсутність обгрунтованої підозри та вказує, що у повідомленні про підозру та клопотанні взагалі відсутні відомості про те, що власник телефонного номеру НОМЕР_1 є учасником так званої банди і вчиняв будь-які злочини. А тому, на думку сторони захисту, наявність контактів ОСОБА_6 із іншою особою взагалі не є обставиною, що вказує на участь ОСОБА_6 у банді та вчинення ним злочинів. Крім того, як стверджує захисник, взагалі не є зрозумілим, яким чином та обставина, що телефон ОСОБА_6 періодично вимикався у час вчинення злочину, вказує на вчинення злочину саме ним.
Щодо вилучених у ОСОБА_6 під час обшуку речей, які на думку слідства можуть належати потерпілим особам, апелянт вказує, що у повідомленні про підозру та інших документах відсутні відомості про привласнення банківських карт, флеш-накопичувачів та ключів з брелком. Перелік ювелірних виробів, нібито вилучених у ОСОБА_6 , за своїми ознаками не відповідають ювелірним виробам, що були вилучені злочинцями у потерпілих.
Звертає увагу на той факт, що обшук у квартирі ОСОБА_6 було проведено без ухвали слідчого судді.
Як стверджує захисник, у клопотанні не викладено жодних обставин, які б вказували на участь ОСОБА_6 у розбійних нападах, які мали місце 05.07.2019, 11.08.2019, 26.09.2019, 08.11.2019.
Отже, підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочинів обгрунтована лише тим, щ він раніше відбував покарання за ст. 257 КК України.
Також сторона захисту посилається на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та вказує, що слідчий суддя не розглянув альтернативні запобіжні заходи та взагалі не обґрунтував належним чином неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник посилається на порушення правил підсудності та зазначає, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ГУНП в Київській області знаходиться за адресою: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15 - тобто у Шевченківському районі міста Києва, згідно інформації з офіційного сайту ГУНП в Київській області Слідче управління також знаходиться у Шевченківському районі міста Києва (04119, м. Київ вул. Дегтярівська, 15А). Саме в цьому приміщенні щодо підозрюваного було складено протокол про затримання та допитано його.
Отже, орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні знаходиться у Шевченківському районі міста Києва, тобто в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва. Однак, всупереч вимогам ст.184 КПК України, слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжних заходів до Святошинського районного суду міста Києва.
Крім того, захисник вказує, що всупереч вимогам ч.3 ст.184 КПК України підозрюваному взагалі не була вручена копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Докази, на які послався слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали, на думку захисника, є неналежними в розумінні ст.85 КПК України, так як протоколи про прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення та протоколи допиту потерпілих і свідків встановлюють лише факт звернення потерпілих до правоохоронних органів із повідомленнями про вчинення щодо них розбійних нападів (подій злочинів). Однак в цих документах відсутні взагалі будь-які відомості про ОСОБА_6 , зокрема ті, які обгрунтовують будь-яку його причетність доцих злочинів, а тому ці документи не є належними доказами наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 відповідних злочинів.

Також, як зазначає апелянт, докази, на які послався слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали, є недопустимими в розумінні ст.87 КПК України та суперечливими. ОСОБА_6 08 жовтня 2019 взагалі не перебував у місті Городище, де нібито його було затримано, його ніхто не затримував в порядку статті 208 КПК України, також він не є учасником даного кримінального провадження. Висновок слідчого судді про наявність ризиків є необгрунтованим, та таким що не відповідає матеріалам кримінального провадження, що на його думку, є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Підозрюваний ОСОБА_6 в своїй апеляційні скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відмовити та звільнитиОСОБА_6 з-під варти в залі судового засідання.

Посилаючись на відсутність обгрунтовпної підозри ОСОБА_6 зазначає, що з моменту його затримання йому не було пред`явлено жодного доказу, який би вказував на вчинення ним інкримінованих злочинів.

Клопотання слідчого та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваному взагалі надані не були - що вказує на порушення слідчим ч.2 ст. 184 КПК України та є грубим порушенням принципу змагальності сторін (ст. 22 КПК України).

Також, як зазначає підозрюваний, прокурор у судовому засіданні не довів наявності ризиків вчинення ОСОБА_6 дій, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворювання будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; створення перешкод кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вказані ризики були обґрунтовані лише тяжкістю злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , а також тим що він раніше відбував покарання за ст. 257 КК України.
Підозрюваний посилається також на те, що слідчий суддя взагалі не обґрунтував належним чином неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Всупереч вимогам ч. 1 ст. 196 КПК України, в оскаржуваній ухвалі відсутні відомості про конкретні обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а також посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги із доповненнями та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження №0003164 від 05 липня 2019 року.
21 січня 2020 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 257 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 та того ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених :
- ст. 257 КК України - організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участь у такій банді та вчинюваних нею нападах;
- ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчинений організованою групою.
23 січня 2020 року слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , за погодженням із начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на термін 30 діб, до 19 лютого 2020 року включно, без визначення розміру застави
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, та сумнівів щодо їх достатності не викликала.
Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушення підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05 липня 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_11 від 05 липня 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_12 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 серпня 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_13 від 11 серпня 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_14 від 11 серпня 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_15 від 21 січня 2020 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 вересня 2019 року, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_16 повідомив про розбійний напад на його помешкання та заволодіння його майном; протоколом допиту ОСОБА_16 від 28 вересня 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_17 від 28 вересня 2019 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 листопада 2019 року, відповідно до якої потерпіла ОСОБА_18 повідомила про розбійний напад на неї та заволодіння майном потерпілої ОСОБА_19 ; протоколом допиту ОСОБА_18 від 09 листопада 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_20 від 09 листопада 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_19 від 09 листопада 2019 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09 грудня 2019 року, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_21 повідомив про розбійний напад на його помешкання та заволодіння майном, поєднаний із погрозами та насильством, вчинений невстановленими особами із застосуванням засобів зв`язування та фізичного впливу відносно ОСОБА_22 ; протоколом допиту ОСОБА_21 від 10 грудня 2019 року; протоколом допиту ОСОБА_22 від 21 січня 2020 року; рапортом працівника УКР ГУНП в Київській області від 21 січня 2020 року, відповідно до якого безпосередню причетність до злочину мають наступні особи: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом допиту ОСОБА_26 від 21 січня 2020 року; рапортом працівника УКР ГУНП в Київській області від 21 січня 2020 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігач, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 ,до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 , підозри.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 , з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Таким чином, доводи захисника та підозрюваного про те, що ОСОБА_6 не є учасником даного кримінального провадження, та підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочинів обгрунтована лише тим, він відбував покарання за ст. 257 КК України, є безпідставними.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, з чим погоджується і колегія суддів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки їх показання мають грунтовне значення. Враховуючи і те, що ОСОБА_10 , раніше притягувався до відповідальності, існує ризик продовження вчинення підозрюваним аналогічних або інших злочинів.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя суду першої інстанції, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 , та ту обставину, що останній, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинене, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_10 , покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень поєднаних із застосуванням насильства.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо порушення правил підсудності, то вони є безпідставними, оскільки як вбачається із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідче управління Головного управління національної поліції в Київській області, яким здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2-А, що територіально відносить до Святошинського району міста Києва.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на термін 30 діб, до 19 лютого 2020 року включно, без визначення розміру застави залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , з доповненнями, в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1165/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_27
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1