30.04.2020 Справа № 1-кп/331/9/2020
ЄУН № 331/2394/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2020 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисників: ОСОБА_8
ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 153, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України,
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 153, ч.1 ст. 263, п.10 ч.2 ст. 115 КК України.
У судовому засіданні захисниками обвинуваченого ОСОБА_7 заявлено клопотання про призначення перевірки нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що в матеріалах кримінального провадження № 331/2394/16-к пр. № 1- кп/331/34/2017, маються два висновки експерта: висновок експерта № 4868 від 27.11.2015 року (т. 3 а.с. 170-171), висновок експерта № 4872-д від 27.11.2015 року (т. 3 а.с. 172- 173), в яких визначено, щодо наявності тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , давність яких протягом 1-х суток на момент освідування (тобто протягом 27.11.2015 року).
Проводячи бесіду з ОСОБА_7 щодо отриманих тілесних ушкоджень, він повідомив захиснику, що отримав їх відразу після затримання в органах поліції, від робітників поліції, які вимагали, щоб він надав показання, в яких взяв би на себе провини за вбивство ОСОБА_10 .
Після бесіди з його мамою, ОСОБА_11 , вона, також, повідомила про те, що бачила сина після його затримання зі свіжими ранами. На її питання щодо того, де він їх отримав, він сказав, що тілесні ушкодження були нанесені в кабінеті відділу Жовтневої поліції від робітників поліції. З зазначених фактах мати зверталася з відповідними скаргами до органів прокуратури та інших державних органів.
Судом першої необхідно перевірити доводи обвинуваченого про застосування до нього працівниками міліції фізичного та психічного насилля на стадії порушення кримінальної справи.
За вимогами ст. 1 Кримінально-процесуального кодексу України призначенням цього закону є визначення порядку провадження у кримінальних справах. Матеріалами кримінальної справи та іншими даними підтверджено, що службовими особами органу дізнання на стадії порушення кримінальної справи вчинено протиправні дії шляхом застосування до підозрюваних, обвинувачених фізичної сили, побиття та інших незаконних заходів.
За вимогами ст. 5 Закону України "Про міліцію" міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Міліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення.
Згідно Кримінально-процесуального кодексу України прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язанні вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого. Частиною третьою цієї норми передбачено, що забороняється домагатись показань обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у справі, шляхом насильства, погроз та інших незаконних заходів
Судом першої інстанції необхідно дотриматися вимог рішення Європейського Суду з прав людини від 12.06.2008 року щодо неналежної, необ`єктивної та упередженої перевірки контролюючими органами факту застосування тортур, побиття та інших незаконних заходів відносно обвинуваченого.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі від 12 червня 2008 року "Яременко проти України", в якому зазначено, що "коли особа заявляє небезпідставну скаргу про жорстоке поводження з боку правоохоронних органів, має бути проведене ефективне офіційне розслідування, під час якого можна виявити та забезпечити покарання винних осіб. Мінімальні стандарти, викладені в практиці Суду, передбачають проведення незалежного та безстороннього розслідування під контролем громадськості, а від компетентних органів влади вимагають ретельності та оперативності при його проведенні".
Європейський Суд зазначає, що хоча з матеріалів справи вбачається, що апеляційний суд з метою перевірки доводів С. ухвалою від 25 лютого 2010 року направив судове доручення для виконання наведених в ухвалі слідчих дій, але розслідування фактів, на які посилався С. не можна вважати належним та безстороннім. Далі Високий Суд зазначає, що на підставі ухвали суду органи прокуратури провели перевірку, за результатами якої 16 березня 2010 року старший слідчий прокуратури Сватовського району Луганської області виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників Сватовського РВ ГУМВС, а також співробітників УКР ГУ МВС в Луганській області за відсутністю в їх діях складу злочину. Проте, як знову зазначає Високий Суд, з матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що під час перевірки були лише опитані особи, щодо яких підсудний заявляв скаргу про застосування недозволених засобів ведення розслідування, а в порушенні кримінальної справи стосовно них було відмовлено, переважно виходячи з того, що вони заперечували проти тверджень С.
Посилаючись у вироку, як знову зазначає Високий Суд, на результати перевірки, суд не звернув увагу на обставини, які мають істотне значення для правильної оцінки доводів ОСОБА_12 , щодо незаконності вчинених відносно нього дій з боку працівників органів внутрішніх справ та ставлять під сумнів незалежність і безсторонність проведеної перевірки.
Діючи на порушення вимог вказаного рішення Європейського Суду з прав людини та ігноруючи його, процесуальний прокурор не надав в розпорядження суду постанову вході якої була здійснена би перевірка доводів обвинуваченого про застосування до нього тортур, побиття та інших незаконних заходів, що є незаконним та неприпустимим.
Підсудний ОСОБА_7 підтримав клопотання захисників. Пояснив суду, що 26.11.2015 р., після його затримання, працівниками поліції в приміщенні Олександрійського ВП ДВП ГУНП здійснювались відносно нього незаконні заходи впливу (побиття, тортури).
Прокурор ОСОБА_13 , представник потерпілого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_6 заперечували проти клопотання захисників, вважали його необґрунтованим. Пояснили суду, що відсутні законні підстави для направлення судового доручення компетентному органу. На їх думку тілесні ушкодження які були виявлені 27.11.2015 р. у ОСОБА_7 (садна, синці) були заподіяні йому 26.11.2015 року потерпілою ОСОБА_10 в приміщенні «Євросауни». Проведення перевірки з цього питання , на їх переконання, призведе лише до затягування розгляду справи.
Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Згідно з ч.-ч.3-5 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.
В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.
Як слід з наданого суду стороною обвинувачення протоколу ОСОБА_7 було затримано 26.11.2015 р. в порядку п.1 ч.1 ст.208 КПК України.
Згідно з висновками № 4868 від 27.11.2015 року (т. 2 а.с. 170-171) № 4872-д від 27.11.2015 року ( т. 2 а.с. 172- 173) судово-медичних експертиз у гр. ОСОБА_7 виявлені садна та синці на голові, тулубі, руках (не менш ніж 26 травматичних впливів).
Відповідно до ч.4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених працівником правоохоронного органу.
Вивчені в судовому засіданні письмові докази містять достатні підстави для надання судом в порядку ст. 333 КПК України доручення територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у місті Мелітополь перевірити діяльність працівників Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області в частині доводів ОСОБА_7 про застосування до нього тортур, побиття та інших незаконних заходів після його затримання 26.11.2015 р.
На підставі викладеного та керуючись ст. 333 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Доручити територіальному управлінню Державному бюро розслідувань у місті Мелітополь перевірити діяльність працівників Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області в частині доводів ОСОБА_7 про застосування до нього тортур, побиття та інших незаконних заходів після його затримання 26.11.2015 року.
Встановити строк виконання доручення до 03.06.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3