Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/306/2020 Справа №641/2794/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
перекладача - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000754 від 30.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому, внесені до ЄРДР за № 0000754 від 30.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник заперечували проти продовження строку запобіжного заходу та просили встановити більш м`який запобіжний захід.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, судова колегія дійшла наступного.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Частиною 4 статті 199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Приймаючи до уваги, що ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 припиняє свою дію 24 січня 2020 року, судове провадження не розпочато, прокурором подано відповідне клопотання, тому суд вважає за необхідне розглянути питання щодо зміни або продовження строку запобіжних заходів щодо обвинуваченого.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в кримінальних правопорушеннях-злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується.
Також суд враховує суспільну небезпечність інкримінованих йому кримінальних правопорушень-злочинів та ймовірність вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки він не має інших законних джерел для існування.
Крім того, обвинувачений підозрюється у вчиненні злочинів проти потерпілих із застосуванням насильства та з погрозою застосування небезпечного для життя насильства, що вказує на ризик продовження чинення тиску на потерпілих з їх боку з метою уникнення відповідальності.
За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою строком на 60 днів.
Доводи обвинуваченого та захисника про те, що ризики і винуватість обвинуваченого недоведені, є неспроможними та спростовуються вищенаведеними підставами.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 314, 315, 316, 317, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк дії ухвали до 20 березня 2020 року включно.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3