Справа № 492/2036/19
Провадження № 1-кп/492/185/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження № 0000306, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-27.10.2014 року Арцизьким районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень та звільнений на підстав п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що на початку вересня 2019 року (точної дати встановити в ході досудового слідства не представилося можливим), приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_6 , проходячи повз галявину по вулиці Горького в м. Арциз Одеської області, на західнійоколиці населеного пункту, помітив та зірвав невстановлену кількість рослин конопель, таким чином придбав їх, після чого переніс їх до свого будинку АДРЕСА_2 , де в подальшому висушив, подрібнив та таким чином умисно, не маючи мети збуту, виготовив наркотичний засіб: речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса канабісу у висушеному стані становить 46,84 г.

Вказані наркотичні засоби ОСОБА_6 зберігав, не маючи мети збуту, в домоволодінні АДРЕСА_2 до13вересня 2019 року, доки в ході санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння працівниками Арцизького ВП ГУНП в Одеській області їх не були виявлено та вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В судовому засіданні між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор та ОСОБА_7 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 309КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень.
Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Також йому зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.
Позицію свого підзахисного підтримав захисник ОСОБА_5 . Просив затвердити угоду про визнання винуватості.
У судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою перевірки добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК Україниє злочином середньої тяжкості.
Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання; цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України«Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
Обвинуваченому суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилось у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень.
Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.
Прокурором в інтересах держави цивільний позов в ході досудового розслідування не заявлено.
Суд також вважає за необхідне в силу ст. ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 1 256гривень 08 копійок.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 грудня 2019 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню у розмірі 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.
Речові докази, а саме речовину рослинного походження, яка у відповідності до висновку експерта № 1704-Х від 21 жовтня 2019 року містить 46,84 г. канабісу, які поміщені до експертного пакету № 3975402 та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Арцизького ВП ГУНП у Одеській області - знищити; DVD-диск з відеозаписом фіксації обшуку та речовим доказом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження. Арешт накладений на вказане майно зняти.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1