Справа 556/609/20
Номер провадження 1-кп/556/106/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Володимирець матеріали кримінального провадження №0000163 від 28.03.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мульчиці, Володимирецького району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, раніше не судимого,-

за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

27.03.2020 року приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, в ході раптово виниклих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_7 , наніс останній один удар кулаком правої руки в область грудної клітки, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились в заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Крім того, 28.03.2020 року приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в урочищі «Косова», що поблизу с. Журавлине, Володимирецького району Рівненської області, в ході словесної суперечки з потерпілим ОСОБА_5 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, після чого потерпілий не втримався та впав на землю. В подальшому ОСОБА_4 , наніс один удар правою ногою та декілька ударів руками в область тулуба потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді розтягнення та перенапруження капсульно-зв`язкового апарату плечового суглобу, пошкодження ротарної манжетки правого плечового суглобу які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та перелому 4-го ребра справа, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились в заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду пояснив, що 27.03.2020 року, близько 23 години 30 хв. він прийшов до будинку своєї цивільної дружини ОСОБА_8 . У них виникла сварка. Прибігла її сестра ОСОБА_7 , почали виганяти його з будинку. Він вдарив потерпілу кулаком в область грудної клітки. Був п`яний.
28.03.2020 року приїхав в урочище «Косова», що поблизу с. Журавлине, щоб поговорити з ОСОБА_5 , який є батьком його цивільної дружини. В них виник конфлікт, в ході якого він вдарив потерпілого кулаком в обличчя. І коли той не втримався і впав на землю, наносив удари кулаками по тілу, один удар ногою в область тулуба.
Злочин вчинив тому що був у нетверезому стані. Щиро розкаюється у вчиненому.
Цивільний позов визнає.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 ствердив, що 28.03.2020 року, близько 18 години, він був в урочищі «Косова», що в с. Журавлине. Приїхав ОСОБА_4 , хотів поговорити. В них виник конфлікт, обвинувачений вдарив його кулаком в обличчя. Потім почав наносити удари ногами, руками по тулубу. Перед тим, 27.03.2020 року обвинувачений приходив до них додому, вдарив дочку ОСОБА_7 .
Моральна шкода полягає у порушенні нормальних життєвих зв`язків, погіршився стан здоров`я.
Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, показів потерпілого, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується також:

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.04.2020 року, де потерпіла ОСОБА_7 розповіла і показала, як обвинувачений наносив їй удари;

Як зазначено у Висновку експерта №37 від 14.04.2020 року, згідно наданих медичних документів у гр-ки ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупа травма живота, забій передньої черевної стінки, забійні садна лівої щоки та волосистої частини голови зліва, які виникли від дії тупого предмету, можливо, при обставинах та в термін вказаних в постанові і згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень;
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.04.2020 року, де потерпілий ОСОБА_5 розповів і показав, як ОСОБА_4 наніс йому близько п`яти ударів руками та ногами в область правої сторони ребер та один удар кулаком в область носа.

Згідно Висновку експерта №46 від 09.04.2020 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження в вигляді розтягнення та перенапруження капсульно-зв`язкового апарату плечевого суглобу, пошкодження ротарної манжетки правого пелечевого суглобу, гематом в ділянці правого плеча та бокової поверхні грудної клітки справа, перелому 4-го ребра справа. Вказані тілесні ушкодження в вигляді розтягнення та перенапруження капсульно- зв`язкового апарату плечевого суглобу, пошкодження ротарної манжетки правого плечевого суглобу виникли від дії тупого предмету, можливо, при різних обставинах в термін вказаних в постанові і які згідно п. 2.3.3. « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я,
- перелом 4-го ребра справа виник від дії тупого предмету при різних обставинах в термін вказаний в постанові і який згідно п. 2.2.2. « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до розряду середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень спричинивших довготривалий розлад здоров`я.
- Протоколом проведення слідчого експиременту від 24.04.2020 року, де обвинувачений розповів, як наносив удари потерпілим.
Дослідивши повно, всебічно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органом досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, згідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

ОСОБА_4 вчинив злочини невеликої і середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав , розкаявся у вчиненому, посередньо характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Як зазначено у досудовій доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вище викладене, тяжкість злочину, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, в порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.
Призначене покарання, на думку суду, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, на нього слід покласти обов`язки, відповідно до ч.ч.1,2 ст. 76 КК України.
Що стосується цивільного позову, суд приходить до наступних висновків:

Згідно ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. (ч. 1 ст. 1177 ЦК України)

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачений цивільний позов визнав. А тому слід стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілих: ОСОБА_7 752,05 грн., ОСОБА_5 3500 грн. матеріальних збитків.

З приводу стягнення моральної шкоди, суд констатує слідуюче:

Як зазначено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їй життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
А тому враховуючи, характер та обсяг страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, суд рахує за правильне стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілих: ОСОБА_7 10000 грн., ОСОБА_5 20000 грн. моральної шкоди, що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.
Речові докази по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.368, 370, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання:

за ч.1 ст. 125 КК України - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу в дохід держави;

за ч.1 ст. 122 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю злочинів 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерілого ОСОБА_5 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. матеріальних збитків і 20000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерілої ОСОБА_7 752 (сімсот п`ятдесят дві) грн. 05 коп. матеріальних збитків і 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1