Провадження № 1-кп/638/866/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

За участю прокурора: ОСОБА_3

Обвинуваченого: ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт № 00003912 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага, Чехія, громадянина України, освіта середньо-технічна, працює неофіційно, неодруженого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 10.10.2012 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.ч. 1, 2 ст.307, ст.71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини майна,,

За ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

22.09.2019 приблизно о 11 год. 37 хв. ОСОБА_4 зайшов до магазину «Єва» за адресою: м.Харків, вул. Отакара Яроша, буд.23, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючиз корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, ОСОБА_4 об 11 год. 53 хв. підійшов до відділу з парфумерією та правою рукою взяв з вітрини упаковку парфуму «Lanvin Elcatd Arpege», 100 мл, вартістю, згідно акту інвентаризації магазину «Єва» №544 від 30.09.2019, 1899 грн., зняв з упаковки магнітну наліпку, та сховав товар до своєї куртки.

Продовжуючи свої злочинні дії, об 11 год. 54 хв. ОСОБА_4 не сплативши за вищевказаний товар перетнув касову зону та залишив приміщення магазину «Єва», спричинивши ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на суму 1899 грн.

Крім того, 05.10.2019 приблизно о 08 год. 47 хв., ОСОБА_4 , зайшов до магазину «Єва» за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд.23, де у ньоговиник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йомузавадити, ОСОБА_4 о 08 год. 53 хв. підійшов до відділу з парфумерією та правою рукою взяв з вітрини упаковку парфуму «Lanvin Elcatd Arpege», 50 мл, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 21849 від 22.10.2019, 596 грн.,зняв з упаковки магнітну наліпку, та сховав товар до своєї куртки.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 не сплативши за вищевказаний товар перетнув касову зону та залишив приміщення магазину «Єва», спричинивши ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на суму 596 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні винним себе визнав у повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаявся. Надав пояснення про те, що визнає всі обставини так, як вони встановлені органом досудового розслідування і доповнити йому нічого.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченого та вивченням даних про його особу.

Суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий. На обліку у лікаря психіатра не перебуває. З лютого 2013року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічно-поведінкові розлади в результаті вживання поєднаного наркотиків та використання іншіх психотропних речовин», не одружений, малолітіх дітей на утриманні не має.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, наслідки для потерпілого, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, відшкодував шкоду, завдану злочином.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання не встановлені.
Обставини, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щиросердне каяття обвинуваченого, допомога слідству та суду у встановленні істини у справі, відшкодування шкоди .
Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, повне визнання вини, щире каяття, суд призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

З урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, даних про його особу та обставин, що пом`якшують покарання, поведінки до та після вчиненого кримінального правопорушення, які свідчать про те, що обвинувачений став на шлях виправлення, суд призначає покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі,
-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
В силу частини 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 785,00 гривень.
Речові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через районний суд у 30-денний термін з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: