Справа № 464/5734/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/361/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження №464/5734/19про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовква Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 03 лютого 2020 року

в с т а н о в и л а :

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 03 лютого 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року у виді двох років позбавлення волі, за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 30.05.2019 у виді трьох років одного місяця позбавлення волі і визначено ОСОБА_7 остаточне покарання - три роки два місяці позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 14.11.2019, зарахувавши у строк покарання термін її перебування в місцях попереднього ув`язнення з 27.12.2018 по 21.01.2019 включно.
Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» майнову шкоду в розмірі 227 грн. 45 коп.
Вирішено питання речових доказів.
ОСОБА_7 визнановинною у тому, що вона 18 вересня 2019 року близько 11.40 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», що на вул. Дністерській, 1а у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових прилавків вказаного магазину таємно викрала одну упаковку цукерок «Раффаело», вагою 300 г, вартістю 215,40 грн. та одне тістечко «ФеррероКіндерПінгві», вагою 32 г, вартістю 12,05 грн., на загальну суму 227,45 грн., після чого, не оплативши за вищевказаний товар, покинула приміщення магазину з викраденим та в подальшому розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим заподіяла ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 227,45 грн.;

04 листопада 2019 року, близько 15.30 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Ватсонс» ТЗОВ «ТОВ ДЦ Україна», що за адресою: м. Львів, вул. Антоненка-Давидовича, 10, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала з торгівельної полиці майно ТзОВ «ТОВ ДЦ Україна»: чоловічу туалетну воду «TittoBlunicollezione», об`ємом 100 мл., вартістю 299,17 грн., за яку не оплатила та винесла з приміщення магазину, а в подальшому з викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла матеріальну шкоду ТзОВ «ТОВ ДЦ Україна» в розмірі 299, 17 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок змінити, призначивши їй покарання, яке є співмірним з її діянням та відповідає особі обвинуваченої. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій, апеляційна скарга вноситься у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості. Призначаючи покарання, суд неналежним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, те, що вартість викраденого за розміром близька до нижньої межі, з якої настає кримінальна відповідальність. Вона має місце проживання, є не одруженою, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра, скарги за місцем проживання відсутні, наявні обставини, які суттєво пом`якшують покарання, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також молодий вік та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Суд призначив явно суворе покарання, не застосувавши при цьому ст. 75 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок змінити, пом`якшивши ОСОБА_7 покарання та частково приєднавши невідбуту частину покарання, встановити остаточне покарання більш м`яке, ніж призначене вироком. В обґрунтуванняапеляційнихвимогпокликається на такі доводи: призначене покарання є надто суворе, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, фактичні обставин справи стороною захисту не оспорюються. При обранні покарання, суд не в повній мірі врахував ряд пом`якшуючих обставин, а саме: обвинувачена повністю і одразу визнала свою вину у вчиненому, щиро розкаялася та сприяла органам досудового слідства якнайшвидшому розслідуванню кримінального правопорушення та встановленню об`єктивної істини у справі, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, має незадовільний стан здоров`я. Обтяжуючі вину обставини в справі відсутні. Враховуючи незначну вартість викраденого, обвинуваченій ОСОБА_7 могло б бути призначене і більш м`яке покарання згідно з санкцією статті КК України, за якою вона обвинувачується. Можливим у даній справі є обрання обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк із застосуванням ст. 75 КК України. На момент постановлення вироку невідбута частина покарання становить менше як три роки, тому остаточне покарання у виді позбавлення волі в даному випадку може бути призначене строком менше трьох років.
У ході апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 апеляційні скарги підтримали, покликаючись на викладені в них мотиви, та просять апеляційні скаргизадоволити.
Прокурор ОСОБА_9 апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 заперечила, просить вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Апеляційний суд переглядає вирок у межах апеляційних скарг відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.
Фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 в апеляційних скаргах не оспорюються.
Щодо покарання, з яким не погоджуються обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 , то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, обране з врахуванням особи винної, її молодого віку,незадовільного стану здоров`я (зіслів обвинуваченої),яка не перебуває наобліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має наутриманні малолітню дочку, позитивно характеризується за місцем проживання; обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та призначене в межах, встановлених санкцією ч.2 ст. 185 КК України.
Що стосується доводів апелянтів про необхідність врахування при призначенні покарання особи обвинуваченої та обставин, які пом`якшують покарання, то усі дані про особу обвинуваченої, тяжкість вчинених злочинів та обставини, які пом`якшують покарання, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання й наведені у вироку суду.
Будь-яких даних про те, що обвинувачена ОСОБА_7 у зв`язку із станом здоров`я не може перебувати у місцях позбавлення волі, матеріали кримінального провадження не містять.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд, врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, усі обставини кримінального провадження обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
Підстав вважати, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої і за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість, немає.
Попереднім вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року ОСОБА_7 засуджена за ч.2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі.
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року ОСОБА_7 засуджена за ч.2 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України на три роки один місяць позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Оскільки злочини у даному кримінальному провадженні вчинені ОСОБА_7 в період іспитового строку, остаточне покарання ОСОБА_7 у виді трьох років двох місяців позбавлення волі правильно визначене судом першої інстанції за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України із застосуванням принципу часткового складання покарань за даним вироком, вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року та вироком Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року.
При цьому судом першої інстанції відповідно до ч.4 ст. 71 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», правильно враховано, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків не могло бути меншим від невідбутої частини покарання за попередніми вирокамиСихівського районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року та Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року (три роки один місяць позбавлення волі), і повинно бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин.
Тому безпідставними є вимоги апелянтів про призначення обвинуваченій більш м`якого покарання.
Апеляційні доводи сторони захисту про можливість звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не відповідають вимогам закону.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК України та відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів й підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченій покарання немає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.
Апеляційні скарги обвинуваченої та захисника не містять правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає їх необґрунтованими.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 03 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набираєзаконноїсили з моменту їїпроголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3