Провадження №: 1-кс/755/3130/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву про самовідвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 21 грудня 2016 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 366 (у редакції від 18.04.2013 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. З от. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року).

в с т а н о в и в:
02 липня 2020 року у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшла заява судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , про самовідвід від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 21 грудня 2016 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 366 (у редакції від 18.04.2013 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. З от. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року).
Самовідвід суддя ОСОБА_3 мотивує тим, що відповідно даних відображених в реєстрі матеріалів долучених до обвинувального акта слідує, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 21 грудня 2016 року є виділеним з кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 05 лютого 2014 року, це не перше кримінальне провадження, яке є виділеним з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 05 лютого 2014 року, що надійшло у провадженні як судді та цього місцевого суду в цілому, для розгляду. Так, у провадженні судді ОСОБА_3 перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002560, за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 171, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України, яке, як і кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004320 від 17 листопада 2017 року, було виділеним з кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 05 лютого 2014 року.
20 листопада 2018 року прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід судді ОСОБА_3 , як судді Дніпровського районного суду м. Києва, у кримінальному провадженні № 756/3022/16- к по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України.
У заяві про відвід прокурор ОСОБА_10 посилається на те, що суддя ОСОБА_3 підлягає відводу на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, зі змісту яких слідує, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року указану заяву про відвід судді ОСОБА_3 у справі відносно ОСОБА_9 задоволено.
Мотивами цього рішення були наступні обставини:
«...Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»), Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5- 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).
Відповідно до ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно ж ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Крім того, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Враховуючи те, що у прокурора ОСОБА_10 як у стороннього спостерігача виникли сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 , вважаю, що заява про її відвід підлягає задоволенню...».
Крім того, у своїй заяві про відвід, прокурор ОСОБА_10 вказував, що на даний час у кримінальному провадженні № 0000020 від 05 лютого 2014 року, із якого виділене кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , допитано як свідків суддів Дніпровського районного суду м. Києва: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_2 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а тому у нього як у стороннього спостерігача виникають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 .
Крім того, ряд суддів Дніпровського районного суду м. Києва повідомлені про підозру у кримінальному провадженні № 0000020 від 05 лютого 2014 року, і вказані обставини можуть свідчити, що суддя ОСОБА_3 не є безсторонньою.
Таким чином, з часу прийняття ухвали від 14.03.2019 є установленим, як дійсний, у розрізі принцип правової впевненості, факт того, що суд, у кримінальних провадженнях, які виділені з кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 05.02.2014, та де головуючим суддею є суддя ОСОБА_3 не може уважитися стороннім спостерігачем, як безсторонній, у силу інших обставин які обумовлюють дійсність такого сумніву. Крім того, ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 травня 2019 року було задоволено самовідвід судді ОСОБА_3 від участі як судді у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004320 від 17 листопада 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 371, ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, тобто одного з обвинувачених у кримінальному провадженні за № 0000389 від 21 грудня 2016 року.
Суддя ОСОБА_3 , будучи повідомленою про день, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилася, бажання дати пояснення з приводу заявленого відводу не висловила.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлений належним чином.
Враховуючи вимоги ст.ст. 22, 26 та 81 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід у відсутність осіб, що не з`явились.
Вивчивши заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.
Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст. 3, 8, 55 Конституції України).
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно ст. 75 КПК України обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні включають в себе в тому числі й наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.
Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про наявність підстав для задоволення заявленого суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 самовідводу з метою усунення обставин, які об`єктивно можуть викликати сумніви у сторін кримінального провадження щодо об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду вказаного кримінального провадження та з метою недопущення недовіри сторін у сприйнятті справедливості судового рішення.
За таких обставин, керуючись вимогами ст. 75, 80-82, 369, 372 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:
Заяву про самовідвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.
Відвести суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 21 грудня 2016 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 366 (у редакції від 18.04.2013 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. З от. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя