ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1358/20 Справа № 334/6587/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ;
в режимі відеоконференції:
прокурора - ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_5 -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2020 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених 4 ст. 153, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301 КК України, строком до 19 квітня 2020 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що прокурором у судовому засіданні наведено достатньо доводів про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні прокурора, зокрема ризик переховування, впливу на потерпілу та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, на цей час продовжують існувати, а тому зміна щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який є неможливою та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду. Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, та які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу задля досягнення завдань кримінального провадження.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник в інтересах обвинуваченого просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та якщо суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, змінити ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, шляхом визначення в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України розміру застави, як запобіжного заходу.
В обгрунтування своїх вимог захисник посилається на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції. Так, на думку захисника, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні та стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та попередити вищезазначені ризики. Разом з цим, захисник вважає, що суд всупереч положенням ст. 183 КПК України, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_6 виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою взагалі не встановив розмір застави. Окрім того, захисник вказує, що в судовому засіданні законний представник потерпілої та її представник заперечували проти ризику впливу на потерпілу й заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на їх думку, забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. З огляду на викладені обставини, захисник вважає, що необхідно змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 на альтернативний не пов`язаний з триманням під вартою або встановити розмір застави.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Вирішуючи питання законності судового рішення, ухваленого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 суд зазначає таке.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Апеляційним судом встановлено, що 20 лютого 2020 року судом першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 й доводи захисника в його інтересах про зміну запобіжного заходу на більш м`який, та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань.
Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Разом з цим, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , а також обставини їх вчинення, та особу обвинуваченого й відповідно наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою й відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені, про що йдеться в ухвалі та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, з огляду на викладене, колегія суддів, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні звязки, а саме має матір, вітчима, бабусю та брата, до обрання запобіжного заходу працював телеоператором на телеканалі, має постійне місце реєстрації та проживання, навчається на магістратурі в університеті, має позитивну характеристику, не судимий, щиро покаявся, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що наведені обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Всі викладені захисником апеляційні доводи були предметом дослідження суду при продовженні ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги судом не встановлено.
Доводи захисника про те, що судом першої інстанції безпідставно не було встановлено розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, як видно із матеріалів провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, пов"язаного з насильницькими діями сексуального характеру щодо потерпілої, тому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4