Справа № 201/2540/20
Провадження №1-кс/201/1092/2020
УХВАЛА
Іменем України
20 березня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004043 від 28.11.2017р., -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004043 від 28.11.2017р.
В обґрунтування клопотання вказала, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Днепропетровска від 30.11.2017р. по справі № 201/17550/17 був накладений - на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 5876567. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2019р. задоволений її позов про визнання договору купівлі - продажу недійсним. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2020р. рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2019р. залишене без змін. Також старшим слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0004043.
З урахуванням викладеного просила клопотання задовольнити.
ОСОБА_3 в судове засідання надала заяву, в якій просила клопотання розглядати без її участі, вимоги клопотання про скасування арешту підтримала та просила їх задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Уповноважений представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином, про що наявна відмітка на судовій повістці про виклик. Разом із тим, слідчим надані докази того, що кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт - закрито.
Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.
Ураховуючи неприбуття сторін у судове засідання, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, встановив таке.
Встановлено, що в провадженні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадженні № 0004043 від 28.11.2017р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом обману та зловживаючи довірою заволоділи її майном.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2017р. по справі № 201/17550/17 накладений арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 5876567.
Заборонено державним реєстраторам та іншим особам (в тому числі нотаріусам), які уповноважені вчиняти реєстраційні дії, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо нерухомого майна, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 5876567.
Зі змісту ухвали слідчого судді видно, що арешт накладався в інтересах потерпілої заявниці ОСОБА_3 , з метою недопущення подальшого відчуження майна третім особам.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2019р. визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 від 04.06.2004р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_7 , зареєстрований у реєстрі за № 2045 та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2020р. рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2019р. залишено без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
З витягу, наданого слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській, видно, що 13.04.2018р. кримінальне провадження № 0004043 від 28.11.2017р. закрите.
Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ч. 3 даної статті прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Тобто арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо відпали підстави його застосування. Необхідність скасування накладення арешту майна може обумовлюватися і закриттям провадження. У зв`язку із тим, що арешт у рамках даного провадження накладний слідчим суддею, даний арешт також підлягає скасуванню слідчим суддею, так як його ухвала є правовою підставою скасування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
ОСОБА_3 як власниця арештованого нерухомого майна звернулася з клопотанням до суду про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2017 року з тієї підстави, що на сьогоднішній день відпала необхідність у накладенні арешту.
Крім того, слідчим суддею встановлено та підтверджено матеріалами справи, що кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт, закрито.
Вирішуючи вимоги заявниці і беручи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна заявниці з огляду за закриття кримінального провадження, а також враховуючи те, що сама потерпіла просить скасувати накладений арешт, її клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для збереження арешту майна заявника, що тягне за собою необхідність скасування арешту.
Таким чином, беручи до уваги, що кримінальне провадження № 0004043 від 28.11.2017р., в межах якого накладений арешт, який заявниця просить скасувати, закрито, суддя слідчий приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого збереження арешту на належному ОСОБА_3 нерухомому майні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004043 від 28.11.2017р. - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2017р. по справі № 201/17550/17 (провадження № 1-кс/201/11069/2017) на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 5876567.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1