25.02.2020 363/5090/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001075 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковдор Мурманської області, українця, громадянина України, має середньотехнічну освіту, офіційно не працюючого, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

20.11.2019 року приблизно о 06 годині 50 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував за добровільною згодою власника в металевому приміщенні охорони, що розташоване на території будівництва багатоповерхівки, що за адресою АДРЕСА_2 , виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишається не поміченими, скориставшись відсутністю власника майна, 20.11.2019 приблизно о 07 годині 00 хвилин вийшов на огороджену територію будівництва, що за вище вказаною адресою, маючи при цьому вільний доступ до неї, та неподалік металевого приміщення охорони таємно, викрав 39 (тридцять дев`ять) виробів з металу (чормеду) «уголок» розміром 50х50х5 мм довжиною по 1-му метру, які переніс до свого автомобіля марки «OPEL» модель «Vektra», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий припаркував на вишевказаній території. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 маючи вільний доступ зайшов до металевого приміщення охорони, де взявши ключ від приміщення офісу котрий розташований на вказаній території, та попрямував до останнього. Перебуваючи в приміщені офісу умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, зі столу викрав грошові кошти в сумі 1800 гривень. В цей же час продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 зайшов до металевого приміщення охорони, поклавши ключ від приміщення офісу на місце, та зі столу викрав мобільний телефон марки NOKIA модель 7500, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 made in FINLAND. Своїми умисними діями ОСОБА_5 , завдав потерпілому ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 4997,98 гривень.
Обвинувачений свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого, потерпілого та дослідити обліково - характеризуючі дані щодо обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що дійсно, 20.11.2019 року перебував на території будівництва багатоповерхівки за адресою: АДРЕСА_2 , де не офіційно працював та мав вільний доступ до приміщення. Вказав, що з металевого приміщення охорони ним було викрадено 39 (тридцять дев`ять) виробів з металу (чормеду) «уголок», грошові кошти в сумі 1800 гривень та мобільний телефон. Провину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_5 працював охоронцем з іспитовим терміном на території будівництва за адресою АДРЕСА_2 та ним було виявлено відсутність грошових коштів у сумі 1800 гривень, уголки в кількості 39 штук та мобільний телефон. Мобільний телефон та уголки йому були повернуті працівниками поліції. Щодо призначення покарання обвинуваченому залишив це питання на розсуд суду.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 1 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України не судимий; не одружений; за місцем мешкання характеризується позитивно; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 щодо призначення покарання обвинуваченому та часткове повернення майна, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.ст.75, 76 КК України.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки NOKIA модель 7500, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 made in FINLAND та 39 (тридцять дев`ять) виробів з металу (чормеду) «уголок» розміром 50х50х5 мм довжиною по 1-му метру, які переданні на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1