Справа № 451/560/19
УХВАЛА
06.02.2020 року м. Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
16.05.2019 року до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов вищезазначений обвинувальний акт.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України судом з`ясовано думку учасників процесу щодо можливості призначення справи до розгляду.
Прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю обвинуваченого, захисника, прокурора, представника потерпілих, оскільки дана справа підсудна Кам`янка-Бузькому районному суду Львівської області, підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає.
Представник потерпілого подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності.
Обвинувачений та захисник заперечили проти призначення справи до судового розгляду.
Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку.
Вимоги до обвинувального акту чітко регламентовані ст.291 КПК України та були дотримані. Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст.314 КПК України, судом не вбачається.
Враховуючи думку учасників процесу суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Судовий розгляд слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, обмежень передбачених ст.27 КПК України судом не встановлено.
Розгляд справи проводити з участю прокурора, представників потерпілих, захисника, обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Однак вирішення такого питання відбувається за власною ініціативою суду або за клопотанням обвинуваченого, його захисника, законного представника чи за клопотанням прокурора.
Оскільки клопотання про складання досудової доповіді на адресу суду не надійшло, суд вважає, що згідно ч. 5 ст. 214 КПК України не слід зобов`язувати представника уповноваженого органу з питань пробації складати досудову доповідь.
Окрім цього, в ході підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувачення сформульовано не конкретно: не зазначено місця, часу, способу, мету та мотиву вчинення кримінального правопорушення, не вказано місця зберігання відповідного майна; не зазначено чи пред`являлись вимоги про повернення чи прологовування певного договору на новий термін. Долучений до обвинувального акту Реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушеннями ч.2 ст. 109 КПК України - відсутні дані про час вчинення процесуальної дії; відсутні реквізити, прийняті під час досудового розслідування.
У підготовчому судовому засіданні клопотання підтримано обвинуваченим.
Прокурор проти задоволення поданого клопотання заперечив, вважає, що підстав для задоволення таких немає, досудове розслідування проведено з дотриманням норм чинного законодавства.
Заслухавши думку учасників щодо заявлених клопотань суд приходить до наступного висновку.
Що стосується покликань захисту на відсутність даних щодо вимог потерпілого щодо виконання договірних відносин, то дані питання можуть бути вирішені у ході дослідження доказів по справі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Відповідно до вимог ч. 2 даної статті у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Відповідно до вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи положення вимог ст.ст.89, 94 КПК України доводи захисту можуть враховуватись під час розгляду справи щодо допустимості доказу, отриманого на думку сторони захисту, із порушенням встановленої законом процедури.
Відповідно до вимог ст.22, 23 КПК України загальними засадами кримінального провадження в тому числі є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та безпосередність дослідження показань, речей і документів. Відповідні засади полягають в тому, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Оскільки на даній стадії процесу також не є можливим дослідити оригінали вказаних доказів, тому зробити висновок щодо обґрунтованість чи необґрунтованість даних наведених захисником на даній стадії провадження не є можливим.
Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, які передбачені ст.291 КПК України. А саме, поряд з іншими даними, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення.
Відповідно до положень ч.3 ст.314 КПК України, суд має право у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст.291 КПК України, про що вже йшлося вище. Будь-яких інших вимог, котрим повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду, законодавцем не визначено.
З урахуванням вказаних вимог закону, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин його невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведення винуватості обвинуваченого у інкримінованому кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам кримінального провадження суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.
Що стосується порушень щодо відсутності дати проведення слідчим процесуальних дій, реквізитів процесуальних рішень, то для вирішення даних питань є необхідним дослідити матеріали провадження.
Посилання на те, що орган досудового розслідування в обвинувальному акті незрозуміло виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 передбаченого ч.2 ст.191 КК України, не заслуговують на увагу з огляду на те, що, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Крім того, в силу положень ч.2 ст.337 КПК України, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а тому, враховуючи вищезазначене, прокурор не позбавлений права, у випадку виявлення будь-яких неточностей, у тому числі вказаних в ухвалі суду, виправити їх безпосередньо під час розгляду кримінального провадження в суді, шляхом зміни обвинувачення та висунення додаткового обвинувачення, а відтак клопотання про повернення обвинувального акту до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-315 КПК України, суд, -
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2 ст.191 КК України на 11.02.2020 року на 12 год. 30 хв. у залі судових засідань Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за адресою: м.Кам`янка-Бузька, вул.Незалежності, 29.
Судовий розгляд справи проводити у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, представника потерпілого, захисника, обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1