Справа № 587/2658/18
Провадження № 1-кп/591/156/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року м. Суми

Колегія суддів Зарічного районного суду м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000554 від 15.09.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

Встановила:
Згідно зміненого прокурором обвинувачення ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_6 , за таких обставин.

14 вересня 2018 року близько 22:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території садиби (домоволодіння) АДРЕСА_1 за місцем мешкання, почув із приміщення літньої кухні як вітчим ОСОБА_6 нецензурно виражається в бік його матері ОСОБА_9 .

Одразу після цього ОСОБА_7 , зайшовши до літньої кухні, зробив зауваження ОСОБА_6 , який відштовхнув ОСОБА_7 та вийшов з приміщення кухні у двір домоволодіння зі словами погрози фізичної розправи відносно ОСОБА_7 у майбутньому.

Одразу після цього ОСОБА_7 розлютившись на свого вітчима, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вирішив умисно вбити свого вітчима ОСОБА_6 , протиправно заподіявши йому смерть ножем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не знаходячись у стані необхідної оборони, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, взяв зі столу літньої кухні кухонний ніж та, тримаючи його у правій руці, вибіг за ОСОБА_6 на подвір`я садиби за місцем мешканням, де, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті іншій людині, та бажаючи настання таких наслідків, знаходячись на близькій відстані обличчям до потерпілого, умисно наніс ОСОБА_6 один боковий проникаючий удар ножом в ділянку грудної клітки зліва, внаслідок якого спричинив потерпілому небезпечне для життя тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням міжреберної артерії, що супроводжувалось гемотораксом зліва, геморагічним шоком, після якого наніс ще один низхідний удар ножем в область шиї та правого передпліччя, внаслідок якого спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді колото-різаного поранення шиї та колото-різаного поранення правого передпліччя, згідно висновку судово-медичної експертизи №708 від 18.10.2018.

Внаслідок того, що потерпілий почав втрачати свідомість ОСОБА_7 зрозумів, що потерпілий помре, тому перестав наносити удари ножем, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, а саме: наслідок у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 не настав у зв`язку з наданням йому першої та хірургічної медичної допомоги.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 , тобто у вчинені кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: у закінченому замаху на умисне вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині).

Обвинувачений ОСОБА_7 вину за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України не визнав та показав, що 14 вересня 2018 року близько 22:00 год. почув як його вітчим ОСОБА_6 ображав його матір нецензурною лайкою. Він зробив зауваження, але той у відповідь висловив погрози розправою. Він розлютився на свого вітчима, взяв зі столу літньої кухні кухонний ніж та вибіг за ОСОБА_6 та наніс йому два удари ножем. Але потім він самостійно перестав наносити удари ножем. Не заперечував проти того, що наніс удари потерпілому за вказаних обставин, але зазначив, що вбивати ОСОБА_6 не хотів. Надавав йому медичну допомогу. У вчиненому розкаявся.

Суд вважає, що дії ОСОБА_7 повинні кваліфікуватися за ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується дослідженими в суді доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_6 про те, що ножові поранення йому наніс ОСОБА_7 , але вбивати той його не хотів. Обвинувачений самостійно припинив свої дій, надавав йому допомогу. Він (потерпілий) сам винен у цьому конфлікті, тому що образив матір ОСОБА_7 . Просив обвинуваченого свободи не позбавляти. Претензій до нього він не має.

Показами свідка ОСОБА_9 про те, що в момент нанесенні ударів ножем вона ніяких дій не вчиняла, а ніж вона намагалась вихопити у ОСОБА_7 до вчинення злочину, в наслідок чого порізала руку. ОСОБА_7 сам припинив протиправні дії та після нанесення поранень надавав першу медичну допомогу вітчиму.

Показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_7 сильно хвилювався за життя вітчима, висловлював жаль с приводу вчиненого та брав активну участь у наданні допомоги потерпілому.

Покази цих свідків є послідовними та вказують, що обвинувачений ОСОБА_7 самостійно припинив нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та намагався мінімізувати негативні наслідки вчиненого, надаючи йому первинну допомогу.

Протоколом огляду місця події з відеозаписом від 11.09.18 (т.1 а.с.109-116), в ході якого було встановлено місце вчинення злочину, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 та вилучені речові докази.

Протоколом слідчого експерименту від 01.10.18 (т.1 а.с. 136-145), де ОСОБА_7 показав механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, який співпадає з об`єктивною стороною, яка викладена в обвинувальному акті та узгоджується з іншими доказами по справі.

ОСОБА_7 усвідомлено наніс колото-різані удари ОСОБА_6 , що продемонстровано на слідчому експерименті як самим ОСОБА_7 так і потерпілим ОСОБА_6 , що вказує на умисні дії обвинуваченого щодо заподіяння шкоди здоров`я потерпілому.

Висновком судовомедичної експертизи №708 від 18.10.2018 (т.1 а.с. 147-148), яким встановлено отримання потерпілим небезпечного для життя тяжкого тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням міжреберної артерії, що супроводжувалось гемотораксом зліва, геморагічним шоком, та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді колото-різаного поранення шиї та колото-різаного поранення правого передпліччя.

Висновком судовомедичної експертизи №709 від 18.10.2018 (т.1 а.с. 153), яким встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень продемонстрований ОСОБА_7 під час слідчого експерименту співпадає з тілесними ушкодженнями, виявленими у потерпілого ОСОБА_6 .

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 15.09.18 (т.1 а.с. 198), яким встановлено перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння.

Висновками експертів-імунологів №870 від 01.10.18, №887 від 04.10.18, №888 від 04.10.18, №890 від 04.10.18, №889 від 11.10.18,№ 897 від 11.10.18,, №894 від 11.10.18, №896 від 15.09.18, №899 від 15.09.18, №895 від 18.10.18, №898 від 18.10.18, №901 від 18.10.18,, №900 від 11.10.18. та висновками експерта-цитолога №225 від 16.10.18№ 226 від 16.10.18, №227 від 16.10.18, згідно яких виключається причетність до вчинення злочину сторонніх осіб.

Речовими доказами, на яких залишилися сліди крові потерпілого та які у сукупності з іншими доказами підтверджують місце та спосіб вчинення насильницького злочину із застосуванням ножа.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №490 від 24.09.2018 (т.1 а.с. 227-229) ОСОБА_7 під час вчинення злочину та на час проведення експертизи виявляв ознаки легкої розумової відсталості, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №106 від 02.03.2020 ОСОБА_7 є осудним. Не знаходився у стані афекту. Застосування заходів медичного характеру він не потребує.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності , суд встановив, що поведінка обвинуваченого до, під час та безпосередньо після вчинення злочину свідчить про відсутність у нього умислу саме на вбивство потерпілого та доводить те, що він діяв з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті потерпілого, а тому повинен нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки - тяжкі тілесні ушкодження.

Допитані обвинувачений, потерпілий та свідки зазначили, і це відображено у зміненому прокурором обвинуваченні, що ОСОБА_7 самостійно перестав наносити удари та надавав першу допомогу потерпілому, тому вина ОСОБА_7 в частині умислу на вчинення вбивства не знайшла свого підтвердження.

Суд вважає, що своїми діями, які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України за таких обставин.

14 вересня 2018 року близько 22:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території садиби (домоволодіння) АДРЕСА_1 за місцем мешкання, почув із приміщення літньої кухні як вітчим ОСОБА_6 нецензурно виражається в бік його матері ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_7 , зайшовши до літньої кухні, зробив зауваження ОСОБА_6 , який відштовхнув ОСОБА_7 та вийшов з приміщення кухні у двір домоволодіння зі словами погрози фізичної розправи відносно ОСОБА_7 у майбутньому.

Одразу після цього ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розлютившись на свого вітчима, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, взяв зі столу літньої кухні кухонний ніж та, тримаючи його у правій руці, вибіг за ОСОБА_6 на подвір`я садиби за місцем мешканням, де з умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому, знаходячись на близькій відстані обличчям до потерпілого, умисно наніс ОСОБА_6 один боковий проникаючий удар ножем в ділянку грудної клітки зліва, внаслідок якого спричинив потерпілому небезпечне для життя тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням міжреберної артерії, що супроводжувалось гемотораксом зліва, геморагічним шоком, після якого наніс ще один низхідний удар ножем в область шиї та правого передпліччя, внаслідок якого спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді колото-різаного поранення шиї та колото-різаного поранення правого передпліччя.

Суд вважає, що умисел завдати потерпілому тілесних ушкоджень ножем виник у ОСОБА_7 раптово, під впливом неправомірної поведінки вітчима. Мотивом для неприязних стосунків стала сварка з ОСОБА_6 , який образив матір обвинуваченого.

Перекваліфікуючи дії обвинуваченого з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 121 ч.1 КК України суд виходить із того, що замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство. Злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

У випадку, коли під час замаху на злочин винний спрямовує свою волю на запобігання настанню суспільно небезпечного наслідку, в такому разі може мати місце добровільна відмова від вчинення злочину - остаточне припинення особою за своєю власною волею замаху на злочин, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення злочину до кінця.

Така позиція суду повністю узгоджується з позицією Верховного суду по справі від 13 лютого 2020 р. N164/1826/17; N51-6292км19., коли розглянувши кримінальне провадження в касаційному порядку за аналогічних обставин, Верховний суд залишив в силі вирок апеляційного суду та наголосив, що суд апеляційної інстанції, діючи в межах своїх повноважень, дотримуючись вимог ст. 404 КПК України, вірно перекваліфікував дії обвинуваченого з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, відсутність претензій з боку потерпілого.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, але при цьому суд ураховує декілька пом`якшуючих обставин, що суттєво знижують суспільну небезпеку особи обвинуваченого.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_7 є не судимою особою, на обліках в диспансерах не перебуває, має посередню характеристику за місцем мешкання.

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

З урахуванням особи ОСОБА_7 , обставин справи, неправильної поведінки самого потерпілого та декількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що покарання повинно бути призначено обвинуваченому у виді позбавлення волі з урахуванням ст. 69 КК України, що буде сприяти його виправленню.

При цьому, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, негативну поведінку самого потерпілого, його думку про несуворе покарання обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючу обставини, дані про його особу.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації обвинуваченим визнаний повністю та підлягає повному задоволенню. Витрати на лікування потерпілого в сумі 12 381,46 грн. підтверджені довідкою-розрахунком вартості лікування ОСОБА_6 .

Оскільки ризики того, що ОСОБА_7 , знаходячись на волі, зможе переховуватись від суду, суд вважає, що до набрання вироком законної сили йому необхідно залишити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також, слід зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою за правилами ч.5 ст.72 КК України з дня затримання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.100, 174 КПК України накладений арешт на речові докази необхідно скасувати та вирішити долю цих речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374-376 КПК України, колегія суддів,
Ухвалила:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання, а саме: з 15.09.2018 року, та відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати строк тримання під вартою з 15.09.2018 року по день набрання вирком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін, але не більше ніж до 20.08.2020 року.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації задовольнити повністю, стягнувши з ОСОБА_7 за стаціонарне лікування потерпілого на користь департаменту фінансів Сумської обласної РДА 12 381,46 грн.

Зняти арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського райсуду м. Суми від 17.09.18.

Речові докази: змив речовини бурого кольору з трав`яного покриву перед входом до вхідних дверей до подвір`я; змив речовини бурого кольору з бетонної поверхні на території подвір`я; зіскоб речовини бурого кольору з бетонних сход до входу до літньої кухні; футболку світло-сірого кольору в смугу темно- сірого кольору, з короткими рукавами на якій мається лейба з написом «Adidas» розміром XXL з нашаруванням речовини темно-бурого кольору; спортивні штани чорного кольору з червоними вставками по всій довжині по боках, на яких мається лейба з написом «dashba SL 16»; гумові сланці сірого кольору 43 розміру з нашаруванням речовини бурого кольору; жіноча кофта з довгими рукавами чорного кольору з сірими вертикальними смугами, на якій мається лейба з написом «Суlem», на якій мається нашарування речовини бурого кольору; шорти коричневого кольору, на яких мається напис на лейбі «Exalt» та на яких на передній та задній стороні маються нашарування речовини бурого кольору і які були виявлені та вилучені з домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , добровільно видані 15.09.2018 працівником КЗ «СОКЛ» ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 працівникам поліції шорти, труси, шарф, в які був одягнений ОСОБА_6 під час його надходження до приймального відділення КЗ «СОКЛ» 14.09.2018 року о 22:30 год. з с. Рогізне Сумського району Сумської області, , а також матеріал №№ 1-8 з чотирьох ножів на нитках марлі (упаковані в пакет 1 пакет) та витяжки слідів крові людини (об №№ 2,4) та контрольного матеріалу до них з руків`я двох ножів на нитках стерильної марлі для подальшого дослідження - (4 пакети упаковані в 1 пакет), які надійшли після експертного дослідження, ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами речовини бурого кольору, а також витяжка об. № 1, зі слідами крові людини, на нитках марлі - 1 пакет; витяжка об. № 2, зі слідами поту, на нитках марлі - 1 пакет, які надійшли після експертного дослідження, фрагменти нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 , після дослідження - 1 пакет, витяжки об. №№ 1,2 з піднігтьового вмісту ОСОБА_7 , на предметних скельцях, для ДНК - дослідження - 1 пакет, які надійшли після експертного дослідження, передані в камеру зберігання речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області знищити.

Ніж, загальною довжиною 25,5 см, довжина леза 14,5 см, максимальна ширина 2 см, довжина рукоятки 11,5 см; ніж, загальною довжиною 25 см, довжина леза 14,5 см, максимальна ширина леза 2 см; ніж, загальною довжиною 22,5 см, довжина леза 20 см, найбільша ширина леза 3,6 см; ніж, загальною довжиною 32,5 см, довжина леза 20 см, найбільша ширина леза 2,5 см, довжина рукоятки 12,5 см., які були виявлені та вилучені з домоволодіння АДРЕСА_1 , та не є знаряддям злочину повернути власникам.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м. Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Судді