Справа № 547/1173/18
Провадження №1-кп/548/14/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, такого, що не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних осіб, раніше судимого:
-вироком Октябрського районного суду від 28.09.2018 року за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи невідбуте покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням та іспитовим строком один рік згідно вироку Октябрського районного суду від 28.09.2018 року, на шлях виправлення не став і вчинив злочин у вигляді крадіжки чужого майна, при наступних обставинах.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 , 02.10.2018 року близько 14:00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будинку культури ВАТ «Веселоподільський цукровий завод» за адресою: смт. Семенівка, вул. Ціолковського, буд. 2, Полтавської області, шляхом вільного доступу таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 дорожній велосипед зеленого кольору вартістю 800,00 грн, яким розпорядився на власницй розсуд.
При розгляді справи в суді обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав пояснення з приводу вчиненого злочину, які повністю узгоджуються із змістом обвинувачення. У вчиненому розкаявся.
Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений, так і прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів, а також відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вірною, так як цей обвинувачений, 02.10.2018 року близько 14:00 год, перебуваючи у будинку культури ВАТ «Веселоподільський цукровий завод» за адресою: смт. Семенівка, вул. Ціолковського, буд. 2, Полтавської області, таємно викрав дорожній велосипед зеленого кольору вартістю 800,00 грн, належний потерпілій ОСОБА_5 , яким розпорядився на власний розсуд.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд враховує вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі коли особа в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, тому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75, 76 КК України.
Приймаючи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який є працездатним, але не займається суспільно-корисною діяльністю, з огляду на поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, який не з`являвся в судові засідання, у зв`язку із чим піддавався примусовому приводу та відносно якого був оголошений розшук і надано судом дозвіл на затримання, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочин в період відбування покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням та іспитовим строком 1 рік, вчинив новий злочин, суд не вбачає передбачених законом підстав для застосування при призначенні йому покарання ст. 69 КК України.
Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 інкримінований йому злочин вчинив в період невідбутого покарання за вироком Октябрського районного суду від 28.09.2018 року, то суд вважає за необхідне, за цим вироком, призначити йому покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі та остаточно визначити йому покарання з урахуванням покарання за вироком Октябрського районного суду від 28.09.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання частини невідбутого покарання до покарання, призначеного за цим вироком суду.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбування покарання цьому обвинуваченому обраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 січня 2020 року, так як він фактично затриманий саме 16.01.2020 року на підставі ухвали суду від 16.04.2019 року про оголошення розшуку ОСОБА_4 .
Суд визначає, що даний запобіжний захід обирається саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при позбавленні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, так і положенням ч.1 ст.115 КПК України.
Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

З А С УД И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте обвинуваченим частину покарання за вироком Октябрського районного суду від 28.09.2018 року у вигляді 2 (років) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, і остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Обрати засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого органами поліції, тобто з 16 січня 2020 року.
Речові докази по справі у вигляді
-дорожній велосипед зеленого кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити цій потерпілій як її власність,
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та та прокурору.
Копію вироку суду, не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового розгляду, що не були присутні при його проголошенні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, а обвинуваченим, що утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювались.
Головуючий: