Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3660/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
розглянула в режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська ВК №4» у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2020 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», -

встановила:

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2020 року звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 09.07.2015 за ст. 317 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд першої інстанції умотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 засуджений до позбавлення волі за вчинення злочинів, що є злочинами середньої тяжкості (185 ч. 1 ККУ та 317 ч. 1 ККУ), станом на 7.09.2017 року день набрання чинності вказаного Закону України «Про амністію у 2016 році» був визнаний інвалідом 3 групи довічно, що підтверджено довідкою до акту огляду Білоцерківської міжрайонної психіатричної МСЕК серії КИО-1 № 0410312 від 15.01.2014 року, тобто засуджений є особою, щодо якої можливе застосування вказаного Закону.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». Стверджує, що з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, та відповідно до ч.4 ст. 12 КК України вказаний злочин є тяжким. Тому, положення ст.1 п.«г» Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого ОСОБА_7 застосовано судом безпідставно, оскільки останній засуджений за вчинення тяжкого злочину. Водночас підстав для застосування до засудженого інших положень вказаного Закону не вбачається.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор доводи та вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити, засуджений заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду,, перевіривши матеріали судового провадження та особової справи щодо попередніх судимостей ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала суду зазначеним вимонам в повному обсязі не відповідає.

Суд першої інстанції, звільняючи засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за п.«г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», послався на те, що ОСОБА_7 засуджений до позбавлення волі за вчинення злочинів, що є злочинами середньої тяжкості (185 ч. 1 КК України та 317 ч. 1 КК України), станом на 7.09.2017 року день набрання чинності вказаного Закону був визнаний інвалідом 3 групи довічно, що підтверджено довідкою до акту огляду Білоцерківської міжрайонної психіатричної МСЕК серії КИО-1 № 0410312 від 15.01.2014 року, тобто засуджений є особою, щодо якої можливе застосування вказаного Закону.

Пунктом «г» Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено перелік осіб, які підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але за умови визнаних їх винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з копій витребуваних з особової справи засудженого ОСОБА_7 вироків Жашківського районного суду Черкаської області від 03.04.2015 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та від 09.07.2015 року за ч.1 ст.317 КК України відносно ОСОБА_7 , останній засуджений за злочини, один з яких - ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, що виключає можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 положень п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення останнього від відбування покарання.

Таким чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за Законом України «Про амністію у 2016 році».

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження та вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду відносно ОСОБА_7 скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання по амністії.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2020 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_7 у задоволенні заяви про звільнення від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» .

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: