Провадження №1-кс/760/147/20
Справа №760/57/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000250 від 05.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшло зазначене клопотання про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду автозаправної станції, розташованої за адресою: Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновола, 51В, власником якого є невстановлена особа.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.
На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу без участі слідчого, оскільки його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000250 від 05.04.2019 за реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів у вигляді паливно-мастильних матеріалів а також порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 204 КК України.
Матеріалами досудового розслідування встановлено, що в порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на земельній ділянці із кадастровим номером :01:128:0190 по АДРЕСА_1 (точне місце не встановлено), здійснюється господарська діяльність з відпуску скрапленого газу на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що на території Київської області невстановлені особи здійснюють незаконну діяльність, яка полягає у зберіганні з метою збуту, транспортуванні з цією метою та збуті незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме паливно-мастильних матеріалів.
Так, в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження отримано відомості, що реалізація вищевказаної незаконно виготовленої продукції здійснюється на автозаправній станції за адресою: АДРЕСА_2 .
Проведеним оглядом місцевості за вказаною адресою встановлено, що невідомі особи установили обладнання для зберігання та відпуску паливно-мастильних матеріалів, а саме ємкості для зберігання продукції та автозаправні колонки з відповідним пристосуванням. За згодою користувача вказаного майна, а саме оператора ОСОБА_4 , проведено огляд вказаного обладнання.
За результатами огляду встановлено залишки незаконно виготовленого пального у кількості 1190 л. Також встановлено відсутність у вказаного об`єкту дозвільних документів на провадження відповідної діяльності, у тому числі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Також слідством не вдалося встановити фактичного власника зазначеного майна.
Враховуючи вищевикладене, існують підстави вважати, що вищевказане майно є об`єктом злочину та може бути одержане злочинним шляхом, воно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженні.
Постановою заступника начальника першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_3 від 28.12.2019 вищевказане майно визнано речовим доказом.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вищевказане майно, яке визнане речовими доказами, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та об`єктом кримінально протиправних дій, а тому є достатньо підстави для його арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження.
Підставою накладення арешту є вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з реалізацією незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів.
Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та запобігання ризикам їх втрати.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучено, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Так, при поданні клопотання про арешт вищевказаного майна, для його обґрунтування слідчим викладено обставини та надано копії матеріалів кримінального провадження, що підтверджують факт вчинення зазначеного злочину та містять таємницю досудового розслідування. Разом з тим, наведені обставини підлягають доказуванню шляхом проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, а тому їх розголошення може негативно вплинути на подальше здобуття доказів у кримінальному провадженні та хід досудового розслідування в цілому, а тому є підстави вважати, що повідомлення власника майна та надання йому можливості ознайомитися зі змістом клопотання і додатками до нього можуть зашкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можуть бути розголошені лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, які вони визнають можливим.
На підставі наведеного та враховуючи, що вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його приховування, перетворення, відчуження, знищення, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду автозаправної станції, розташованої за адресою: Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновола, 51В, власником якого є невстановлена особа.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1