Справа № 453/11/20
№ провадження 1-кп/453/32/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, судимого 15 червня 2015 року вироком Сколівського районного суду Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений Ковельським міським судом Волинської області, невідбутий строк покарання 1 рік, судимість не погашена, депутатом не являється,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 25 листопада 2019 року, приблизно о 05 годині 20 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення відносно неї насильницьких дій, схопив її своїми обома руками за дві руки в ділянці зап`ястя та викручував їх, чим завдав фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Крім того, 08 травня 2020 року, близько 20 години 40 хвилин, ОСОБА_5 перебував на міській дорозі біля квіткового магазину «Богема» №43 по вул. Майдан Незалежності в м. Сколе, Львівської області, де між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого у нього виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень. У той же час ОСОБА_5 схопив своїми обома руками за обличчя із правої та лівої сторони і наніс один удар своєю чільною ділянкою голови в її чільну ділянку голови, від якого ОСОБА_6 відхилилася у бік. ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно наніс їй ще один удар в область обличчя справа, від чого у неї почалася кровотеча з обличчя. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він 25 листопада 2019 року, приблизно о 05 годині 20 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення відносно неї насильницьких дій, схопив її своїми обома руками за дві руки в ділянці зап`ястя та викручував їх, чим завдав фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Крім того, він 08 травня 2020 року, близько 20 години 40 хвилин, перебував на міській дорозі біля квіткового магазину «Богема» №43 по вул. Майдан Незалежності в м. Сколе, Львівської області, де між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого він схопив своїми обома руками її за обличчя із правої та лівої сторони і наніс один удар своєю чільною ділянкою голови в її чільну ділянку голови, від якого ОСОБА_6 відхилилася у бік. Після цього він умисно наніс їй ще один удар в область обличчя справа, від чого у неї почалася кровотеча з обличчя.

Просить суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 125 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, заслухавши думку потерпілої з приводу призначення судом покарання ОСОБА_5 та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, дослідивши досудову доповідь, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 в умисному вчиненні насильницьких дій, що завдали фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень- вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України, оскільки він умисно вчинив насильницькі дії, що завдали фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Крім того, суд вважає, що дії ОСОБА_5 у умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обтяжуючою вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд вбачає повторність.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує досудову доповідь, суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, раніше судимого, судимість не погашена, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях. Суд враховує і те, що обвинувачений ніде не працює.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкціями ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 125 КК України із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді арешту на певний строк.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, оскільки позивачка не є учасником кримінального провадження і не позбавлена можливості звернутися із позовом в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 128, 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 126 КК України на 100 (сто) годин громадських робіт;

-за ч.2 ст. 125 КК України на 3 (три) місяці арешту.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Сколівського районного суду ОСОБА_1
Львівської області