1Справа № 335/3113/19 1-кс/335/1171/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 квітня 2020 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна.
В ході обшуку було безпідставно вилучене майно ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 1 326 грн. (купюрами номіналом 500, 200, 10, 2, 1 грн.), та грошові кошти в сумі 2 057 доларів США (купюрами 100, 50, 1 доларів США), на які в подальшому, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019 року накладено арешт.
Як зазначає адвокат, ОСОБА_5 є власником майна, на яке накладено арешт ухвалою суду. Вилучені грошові кошти жодним чином не мають відношення до будь-якого кримінального правопорушення, оскільки вони знаходилися за місцем мешкання ОСОБА_5 та перебували у його володінні на законних підставах.
11.07.2019 ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , передала ці грошові кошти останньому для купівлі автомобіля в липні 2019 року, що підтверджується випискою з рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Отже, на думку заявника вилучені у ОСОБА_5 та арештовані грошові кошти не мають жодної ознаки зазначеної у ст. 167 КПК України. Вони також не відповідають критеріям ст. 98 КПК України.
Крім того, вказані грошові кошти вже понад три місяці знаходяться в розпорядженні органів досудового розслідування, а тому за цей час у кримінальному провадженні, проведено необхідний обсяг слідчих дій для встановлення істини та осіб причетних до скоєння правопорушення.
Враховуючи викладене та те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 не здійснюється та про підозру йому не повідомлялося, він не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, потреба у дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час відсутня, а тому, накладений арешт майна адвокат просить скасувати.
В судовому засіданні заявник підтримав вимоги клопотання, просив його задовольнити з заявлених у ньому підстав. Зазначив, що підстав вважати, що гроші отримані злочинним шляхом немає, оскільки вони отримані матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_7 в банківській установі, що підтверджується випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що підстави для арешту майна не відпали, оскільки вилучене майно, є речовим доказом по справі, отримане злочинним шляхом.
Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не з`явився.
Вивчивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку заявника та слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з долученої до клопотання ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019, постановленої у справі № 335/3113/19 провадження 1-кс/335/8351/2019, слідчим суддею було задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Зокрема, слідчим суддею було накладено арешт в тому числі на грошові кошти в сумі 1 326 грн. (купюрами номіналом 500, 200, 10, 2, 1 грн.) та грошові кошти в сумі 2 057 доларів США (купюрами 100, 50, 1 доларів США), оскільки таке майно відповідає критеріям, визначених ст. 98 КПК України.
Між тим, враховуючи час, який пройшов з моменту арешту майна, слідчий суддя вважає, що вилучені грошові кошти можливо було в повній мірі дослідити, та, за необхідності, провести відповідні експертні дослідження.
Згідно договору оренди, укладеного 01.03.2019 вбачається, що ОСОБА_5 є орендарем квартири, розташованої в АДРЕСА_1 .
Крім того, слідчий суддя враховує наявну в матеріалах клопотання виписку по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль», якою підтверджується правомірність отримання грошових коштів ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_5 . Не вбачається підстав сумніватися у тому, що грошові кошти, вилучені під час обшуку квартири розташованої в АДРЕСА_1 , яку орендує ОСОБА_5 , отримані ОСОБА_7 в банківській установі, були передані у володіння ОСОБА_5 .
З огляду на викладене, враховуючи, що такі грошові кошти на праві власності належить ОСОБА_5 , який статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння не має, в судовому засіданні слідчим не було надано будь-яких доказів, які б свідчили про наявну необхідність в забезпеченні збереження вилучених грошових коштів у якості речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання, що потреба у подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час перестала існувати.
Слід зауважити, що органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження того, що вищевказані грошові кошти отримані від протиправної діяльності підозрюваного у кримінальному провадженні, як і не надано доказів, що вилучене майно, а саме зазначені у клопотанні грошові кошти під час обшуку є майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчинених злочинів або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При розгляді цього клопотання, суд вважає за необхідне послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України передбачені права, які регулюють право власності та захист права власності державою та ст. 1 протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11.09.1997, та яка зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на викладене слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєю власністю, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Враховуючи той факт, що у судовому засіданні встановлено, що є достатні підстави вважати, що власником арештованого майна, а саме грошових коштів в сумі 1 326 грн. (купюрами номіналом 500, 200, 10, 2, 1 грн.) та грошових коштів в сумі 2 057 доларів США (купюрами 100, 50, 1 доларів США), є ОСОБА_5 , який не має відношення до вказаного кримінального провадження, приходжу до висновку про доцільність задоволення вимог заявника про часткове скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на належні йому грошові кошти.
Таким чином, з огляду на обґрунтованість клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 22, 174, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019, по справі № 335/3113/19 провадження 1-кс/335/8351/2019, а саме на:
- грошові кошти в сумі 1 326 грн. (купюрами номіналом 500, 200, 10, 2, 1 грн.),
- грошові кошти в сумі 2 057 доларів США (купюрами 100, 50, 1 доларів США).
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 01.04.2020.
Повний текст ухвали виготовлений 06.04.2020.
Слідчий суддя ОСОБА_1