ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/4/20 Справа № 702/661/18 Категорія: ст. ст. 303, 304, 309 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

скаржника

ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову 22.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0000169 від 05.07.2018 року за ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 05.11.2019 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Монастирищенського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000169 від 05.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та просив її скасувати, кримінальне провадження направити прокурору для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування скарги вказав, що постанова слідчого є необґрунтованою та незаконною, оскільки слідчий в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прийняв рішення, не дослідивши при цьому всі обставини, які мають значення для правильного її вирішення.

Зазначив, що вході розслідування даної справи органом досудового розслідування неодноразово призначалися та проводилися судово-медичні експертизи.

Вказав, що висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №02-01/681 від 12.06.2018 встановлена наявність у нього тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у вигляді перелому середньої третини діалізу ключиці із розривом акроміально-ключичної зв`язки (спеціаліст в галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_9 ). При складанні даного висновку ОСОБА_9 врахував висновок рентгенолога від 08.06.2018 та консультацію лікаря-рентгенолога від 09.06.2018 із Христинівської ЦРЛ.

Висновком експерта № 07-5-01/705 від 03.09.2018 встановлена наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді розриву ключично-акроміального з`єднання справа (судово-медичний експерт ОСОБА_10 ). При складанні даного висновку ОСОБА_10 не врахував висновок рентгенолога від 08.06.2018 та консультацію лікаря-рентгенолога від 09.06.2018 із Христинівської ЦРЛ, оскільки експерт на прохання потерпілого не провів додаткової рентгенограми лікарем-рентгенологом УМЛ.

В зв`язку з розбіжностями у вказаних висновках слідчий за клопотанням потерпілого провів повторну судово-медичну експертизу в КУ «ЧОБСМЕ» № 02-01/1571 від 04.01.2019 року.

Крім того, в ході досудового розслідування за клопотанням потерпілого було призначено повторну судово-медичну експертизу, яку проводили судово-експертна комісія КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» ДОЗ Кіровогорадської облдержадміністрації (висновок експерта № 54 від 03.09.2019 року).

Відповідно до описово-мотивувальної частини висновку комісією зроблено посилання виключно на попередні висновки судово-медичних експертиз та даних медичної карти амбулаторного хворого, при цьому будь-яких власних доводів комісія не зазначає. Тобто, у висновку відсутнє будь-яке обґрунтування, в зв`язку з чим комісія прийшла до вище зазначених висновків, а лише в підсумковій частині зроблені власні висновки.

Разом з тим, комісія не конкретизує до якого саме періоду відносяться тілесні ушкодження, а лише вказує задовго до події, яка мала місце 07.06.2018.

Не дивлячись на те, що у даному висновку відсутнє будь-яке обґрунтування, не конкретизовано до якого саме періоду відносяться виявлені у потерпілого тілесні ушкодження, слідчим взято до уваги саме даний висновок експерта за основу прийнятого рішення і разом з цим, з невідомих причин, не враховані всі попередні висновки експертів.

Скаржник вважає, що за таких обставин, прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та суперечить засадам кримінального провадження, оскільки в обов`язковому порядку повинні бути надані детальні роз`яснення складеного висновку №54 від 03.09.2019. Такі роз`яснення можливо отримати шляхом допиту осіб з числа комісії, яка проводила дослідження та додаткового допиту потерпілого на предмет чи отримував він коли-небудь раніше подібні травми, що зазначені у висновку експерта. Звернутися із відповідними запитами в лікарню за місцем проживання потерпілого чи в будь-які інші заклади, які слідчий вважає за необхідне, з метою підтвердження чи спростування підсумкової частини висновку експерта. Лише після виконання зазначених перевірочних дій, можна стверджувати про повноту та об`єктивність досудового розслідування, в іншому випадку має місце упереджена, вибіркова оцінка доказів, які вигідні слідчому саме для закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого від 22.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0000169 від 05.07.2018 року за ч.1 ст. 122 КК України.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття слідчим відповідного процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000169 від 05 липня 2018 року, та не вбачає підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.11.2019 року, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постанову про закриття кримінального провадження № 0000169 від 05.07.2018 року, за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень, кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

По суті апеляційних вимог ОСОБА_7 вказує, що органом досудового розслідування проводилось слідство за фактом спричинення мені тілесних ушкоджень за ч. 1 ст. 122 КК України. Не дивлячись на те, що у справі є допитаними в якості свідків працівники ГУ ДФС у Черкаській області - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які заперечували факт спричинення скаржнику будь-яких тілесних ушкоджень, слідчим не з`ясовано на якій законній підставі останні проводили перевірку його магазину «Таймир». Слідчим не з`ясовано, якого результату досягнуто внаслідок проведеної перевірки останніми, а відповідно не надана правова оцінка діям працівникам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Вказані обставини залишені поза увагою і самим слідчим суддею при прийнятті рішення за скаргою ОСОБА_7 . Тобто, вказані обставини, через які виник конфлікт між скаржником та зазначеними працівниками і отримання ним в подальшому тілесних ушкоджень, взагалі не досліджувались. Разом з тим слідчий зазначає, що саме скаржником вчинялися хуліганські дії відносно даних працівників, однак відповідного рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення будь-якого правопорушення не надано. Тому, вважає апелянт, органом досудового слідства не повно з`ясовані всі обставини справи, зокрема в частині перевищення працівниками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 службових повноважень. Крім того, вказує скаржник, у даному кримінальному провадженні є ряд слідчих дій які взагалі не виконані, а без їх проведення неможливо встановити істини у справі та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційні вимоги, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Сторона обвинувачення відповідно до ст. 93 КПК здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема - отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 22 жовтня 2019 року є обґрунтованим.

З матеріалів провадження вбачається, що доводи скаржника щодо незаконності постанови слідчого та її передчасне винесення без належної оцінки доказів та перевірки всіх обставин справи, були предметом дослідження і не знайшли свого підтвердження, тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_7 .

В ході розгляду скарги слідчий суддя місцевого суду цілком обґрунтовано встановив, що слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_8 були вжиті всі можливі заходи для встановлення обставин кримінального провадження. Зокрема, слідчим було допитано потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; також в якості свідків допитано лікарів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; проведено ряд судово-медичних експертиз; проведені інші необхідні слідчі дії; надана належна правова оцінка зібраним доказам з точки зору їх допустимості, належності та достовірності.

Таким чином, слідчий ОСОБА_8 , вбачаючи, що працівниками ГУ ДФС України в Черкаській області фізична сила до ОСОБА_7 не застосовувалася, а отримання останнім тілесних ушкоджень середньої тяжкості не підтвердилось, крім того, беручи до уваги відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття указаного вище кримінального провадження, що вірно також відзначив у своїй ухвалі й слідчий суддя місцевого суду.

Колегія суддів, розглядаючи ретельно кожний з доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає підстав для її задоволення. Зокрема, такі доводи скаржника стосуються його незгоди з оцінкою, не врахуванням слідчим певних фактів, обставин, доказів. Стосовно цього колегія суддів вбачає, що суб`єктивна незгода заявника, потерпілого чи інших осіб з позицією слідчого щодо оцінки обставин провадження, не може сама по собі бути підставою для скасування ухваленого слідчим рішення, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жодних доводів, які можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді, зокрема і такі, котрі давали б підстави вважати, що слідчим суддею при розгляді скарги не були враховані обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді скарги, в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не наведено.

Тому, керуючись ст.ст. 407, 404, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову 22.10.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000169 від 05.07.2018 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :