Справа № 742/688/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/70/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0000032, 0000137, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 вересня 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лошакова Гута Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого: ПП «Будмонтаж» м.Прилуки, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачених, доведеність вини у скоєнні злочинів, просить його скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинувачених внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 вересня 2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено їм покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачених звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід їм не обирався.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілих ОСОБА_11 45000 грн., ОСОБА_12 642 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що судом необґрунтовано застосовано положення ст. 75 КК України, оскільки поза увагою суду залишено те, що обвинувачені вчинили одинадцять тяжких умисних корисливих злочинів, що посягають на право приватної власності, завдавши збитків потерпілим на загальну суму 46694 грн. 40 коп., яка не відшкодована в повному обсязі.

Також судом не в повній мірі враховано особи обвинувачених, зокрема, те, що вони страждають на алкоголізм, за місцем мешкання характеризуються посередньо, будучи особами працездатного віку, ніде не працюють.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що у вересні 2018 року, у вечірній час (точного часу та дати не встановлено), ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та з приміщення гаража таємно викрали металевий задній колісний диск 6.75x19.5 марки «Better» на автобус «ПАЗ-32054», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи становить 1783,33 грн., чим завдали збитки потерпілому ОСОБА_11 на вказану суму.

В кінці вересня 2018 року, у вечірній час (точного часу та дати) ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, прибули до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та з приміщення гаража таємно, повторно викрали металевий задній колісний диск 6.75x19.5 марки «Better» на автобус «ПАЗ-32054», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи становить 1783,33 грн. Після цього, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши збитки потерпілому ОСОБА_11 на суму 1783,33 грн.

На початку листопада 2018 року, в вечірній час (точного часу та дати не встановлено), ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та з приміщення гаража, таємно, потворно викрали металевий передній колісний диск 6.75x19.5 марки «Better» на автобус «ПАЗ-32054», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи становить 1783,33 грн., чим завдали збитки потерпілому ОСОБА_11 на вказану суму.

В середині листопада 2018 року, у вечірній час (точного часу та дати не встановлено), ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та з приміщення гаража, таємно, повторно викрали одну передню ресору ПАЗ 9-листова (Чусова) на автобус «ПАЗ-32054», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи становить 3128,31 грн. Після цього, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши збитки потерпілому ОСОБА_11 на вказану суму.

В середині листопада 2018 року, у вечірній час (точного часу та дати не встановлено), ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та з приміщення гаража, таємно, повторно викрали одну передню ресору ПАЗ 9-листова (Чусова) на автобус «ПАЗ-32054», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи становить 3128,31 грн., завдавши збитки потерпілому ОСОБА_11 на суму 3128,31 грн.

В середині листопада 2018 року, у вечірній час (точного часу та дати не встановлено), ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, прибули до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та з приміщення гаража, таємно, повторно викрали дві задні ресори ПАЗ 11-листові (Чусова) на автобус «ПАЗ-32054», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи становить 4218,30 грн. за одну, а всього на загальну суму 8436,60 грн. Після цього, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши збитки потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 8436,60 грн.

В кінці листопада 2018 року в вечірній час (точного часу та дати не встановлено) ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та з приміщення гаража таємно, повторно викрали металевий передній колісний диск Газель R16 5.5Jх16Н2, КрКЗ, на автомобіль «Газель», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи становить 883,33 грн., чим завдали збитки потерпілому ОСОБА_11 на вказану суму.

В кінці листопада 2018 року, у вечірній час (точного часу та дати досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, прибули до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та з приміщення гаража, таємно, повторно викрали задній міст на автомобіль «Газель» (Рута-19), вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи становить 27287,50 грн., чим завдали збитки потерпілому ОСОБА_11 на вказану суму.

26.01.2019 року, в денний час (точного часу не встановлено) ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибули до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проникли на територію двору та шляхом пошкодження дверей проникли до приміщення будинку, звідки, повторно, таємно викрали чавунну двохкомфорну плиту, вартістю 642 грн. Після цього, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши збитки потерпілій ОСОБА_12 на суму 642 грн.

В кінці листопада 2018 року, у вечірній час (точного часу та дати не встановлено), ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, прибув до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проник на територію двору та з приміщення гаража таємно, повторно викрав коробку передач до автомобіля «ГАЗ-53», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи становить 2750 грн. Після цього, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши збитки потерпілому ОСОБА_11 на вказану суму.

В листопаді 2018 року, у вечірній час (точного часу та дати не встановлено), ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, прибув до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, проник на територію двору та з приміщення гаража таємно, повторно викрав газовий балон об`ємом 27 літрів «Novogas», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи становить 433,33 грн., спричинивши збитки потерпілому ОСОБА_11 на вказану суму.

Тобто, кожен з обвинувачених вчинив 10 епізодів крадіжок.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив подану апеляційну скаргу задовольнити, вирок в частині призначеного покарання скасувати, призначити обвинуваченим покарання у виді 3 років позбавлення волі; обвинувачених та їх захисників, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинувачених та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні суду 1 інстанції та в апеляційному суді обвинувачені свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнали. Зазначили, що у скоєному щиро каються, просять не позбавляти їх волі. Показали, що частково відшкодували завдані збитки та продовжують їх відшкодовувати як грошима, так і власними силами шляхом надання потерпілим допомоги по господарству.

Дії обвинувачених судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до житла та іншого приміщення.

За змістом апеляційної скарги, прокурор не погоджується з призначеним обвинуваченому покаранням та зазначає про недотримання судом визначених законом положень, які стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Згідно з ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до приписів ст. 65 вказаного Кодексу суд призначає покарання у межах санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості такого діяння, даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України, при вирішенні питання про спосіб відбування покарання, суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, може прийти до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши від його відбування з випробуванням.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, а також інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вирішення судом 1 інстанції питання про призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання ґрунтується на наведених вимогах законів.

Так, злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжкими.

Разом з тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачені мають постійне місце проживання, де, відповідно до характеристик відносно останніх відсутні компрометуючі дані. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 проживає з дружиною та сином (а.п. 118), а ОСОБА_6 проживає разом з батьком (а.с. 119). Згідно характеристики від 05.12.2019 року, наданої апеляційному суду, ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно, на даний час не вживає спиртні напої, громадський спокій не порушує, працює (а.п. 160) до адміністративної відповідальності не притягувались, тяжких наслідків від злочинів не настало.

Згідно довідки медичної установи, обвинувачені на обліку у лікаря-психіатра не перебувають (а.п. 116, 121).

Зі змісту цивільно-правового договору №16 від 16.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 виконував строкову роботу у Приватному підприємстві «Будмонтаж» (а.п. 161), тому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не працює, є безпідставними та такими, що спростовуються вище вказаними доказами.

Потерпіла ОСОБА_12 претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не заявляла (а.п. 93), потерпілий ОСОБА_11 просив обрати їм покарання, не пов`язане з позбавленням волі (а.п. 60).

За повідомленням обвинувачених та їх захисників, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 частково відшкодували завдані матеріальні збитки потерпілим, а так само власними силами усувають заподіяну ними шкоду, допомагаючи потерпілим у веденні сільського господарства. Додали, що викрадені предмети фактично є металобрухтом.

Згідно досудової доповіді Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ОСОБА_6 , окрім іншого, проживає удвох із батьком, із родичів у нього більше нікого немає. На даний час постійної роботи немає, на свої потреби заробляє тимчасовими підробітками, пояснює, що хотів би знайти постійну роботу. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення особи можливо без позбавлення або обмеження волі (а.п. 52).

Зі змісту досудової доповіді Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ОСОБА_7 на свої потреби заробляє тимчасовими підробітками. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення особи можливо без позбавлення або обмеження волі (а.п. 55).

Апеляційним судом встановлено, що з моменту вчинення обвинуваченими злочинів, минуло більше року, протягом цього часу кримінальні та адміністративні правопорушення не скоювали, частково відшкодували потерпілим завдані збитки, допомагали останнім по господарству, тобто, приймали всі міри по запобіганню противоправної діяльності та вели законослухняний спосіб життя, що свідчить про їх стійкі соціальні зв`язки.

По даним кримінальним правопорушенням в суді апеляційної інстанції обвинувачені не заперечують свою вину, щиро каються у вчиненому, засуджують свою поведінку, активно сприяли розкриттю злочинів, відсутні обставини, що обтяжують покарання.

За наявності вищезазначеного, зважаючи на обставини встановлені в суді 1 та підтверджені в суді апеляційної інстанції, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, відношення до скоєного, колегія суддів вважає про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із звільненням його на підставі ст. 75 КК України, що і визначив суд 1 інстанції. Призначене покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів. Своє рішення щодо виду та розміру покарання суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання. Колегія суддів погоджується з таким рішенням і не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Що стосується доводів прокурора про тяжкість вчиненого діяння, кількість епізодів злочинної діяльності, зловживання обвинуваченими спиртними напоями, то це саме по собі, відповідно до закону не є перешкодою для застосування положень ст. 75 КК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4