Єдиний унікальний номер №943/265/20
Провадження №1-кп/943/108/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 06 лютого 2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Добросілля Цюрупинського району Херсонської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Буського районного суду Львівської області від 28.05.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч.2, 71, 72 п. «а» КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 05.01.2018 із ДУ «Львівська виправна колонія №30». Вироком Буського районного суду Львівської області від 20.09.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ст.395 КК України до 1 місця арешту, звільненого 30.11.2018 із ДВК №40.

Відповідно до ухвали Буського районного суду Львівської області від 24.01.2019 року №440/1744/18, ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 9 (дев`ять) місяців. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 14.01.2020 року №943/2364/19, ОСОБА_4 продовжено адміністративний нагляд на строк 6 (шість) місяців, з покладанням на нього наступних обмежень:

а) заборона знаходитись в місцях громадського харчування, де продають спиртні напої на розлив;

б) заборона виїзду в особистих справах за межі Буського району без дозволу ОВС;

в) реєструватися в поліції 4 рази на місяць (два перших вівторка та два останні четверга кожного місяця);

г) заборона відлучатися з місця свого проживання в період часу з 22:00 год. по 06:00 год.

Ухвала Буського районного суду Львівської області від 14.01.2020 року, яка вступила в законну силу 22.01.2020р. та її виконання доручено Буському ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області.

З вищевказаною ухвалою суду ОСОБА_4 був ознайомлений та будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, без поважних причин, діючи умисно, розуміючи злочинний характер своїх дій, без дозволу Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце проживання,

що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_4 в період часу з 23.01.2020 по 04.02.2020 виїхав у м. Тернопіль, чим грубо порушив встановлені судом обмеження та правила адміністративного нагляду, передбачені Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року №264/94-ВР.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.

Розгляд справи по суті відбувся у підготовчому судовому засіданні зважаючи на вимоги ст. 314 КПК України, і заявлено клопотання прокурора, обвинуваченого та захисника про затвердження угоди про визнання винуватості. Вказані обставини не порушують прав обвинуваченого та інших осіб, оскільки останній проти цього не заперечував.

11.02.2020 року між прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 395 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

В угоді про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ст.395 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, і передбачено ст. 395 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.

Захисник зазначену угоду підтримав та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди між прокурором та підозрюваним дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відноситься до невеликої тяжкості злочину, оскільки санкція ст. 395 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк до шести місяців.

Зміст угоди про визнання винуватості між прокурором, підозрювании, захисником відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення

від адміністративного нагляду, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати,

що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкцій ст. 395 КК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором, підозрюваним, захисником угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання на теперішній час також відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні, витрат на залучення експертів немає, завданої майнової шкоди кримінальним правопорушенням немає, цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 342-351,473-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.02.2020 року, підписану в кримінальному провадженні №0000044 від 06 лютого 2020 року, укладену між прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України у виді арешту терміном на 2(два) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1