Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/14/20
У Х В А Л А
07 лютого 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000066, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000066.

В поданому клопотанні слідчий зазначив, що в провадженні СУ ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000066 від 26.11.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на початку листопада 2019р. (більш точну дату в теперішній час встановити не представляється можливим) ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та групою невстановлених слідством осіб, та розробили злочинний план, направлений на вчинення вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, відносно потерпілого ОСОБА_10 ,особисті дані якого були змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», який полягав у тому, щоб отримати від останнього грошові кошти за неіснуючий борг в сумі 600 000 грн.
При цьому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та група невстановлених слідством осіб усвідомлювали, що ОСОБА_10 не має жодних боргових зобов`язань, та для досягнення власної злочинної мети вирішили застосовувати погрози відносно потерпілого, направленого на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над ОСОБА_10 чи його близькими родичами.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та групою невстановлених слідством осіб в період з 11.12.2019р. по 22.12.2019р. в м. Миколаєві неодноразово зустрічалися з потерпілим ОСОБА_10 з метою особистого збагачення, спрямованого на вчинення вимоги передачі чужого майна, шляхом застосування до нього психологічного насилля, що виразилось у висловлюванні погроз насильства, а також у грубій формі вимагали у потерпілого грошові кошти у сумі 600 000 грн. за неіснуючі борги.
В подальшому 27.12.2019р., у вечірній час ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та групою невстановлених слідством осіб прибули до готелю «Шале», який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова, 30, де близько о 20 год. 34 хв. зустрілися з потерпілим ОСОБА_10 , та усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на вчинення вимоги передачі чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом застосування до нього психологічного насилля, що виразилось у висловлюванні погроз насильства, а також демонструючи ніж, погрожуючи нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, в грубій формі почали вимагати у потерпілого грошові кошти у сумі 600 000 грн.
11.01.2020р. приблизно о 13 год. 50 хв. ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прибули на територію, прилеглу до ресторану «Вареники», який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 74а/2, з метою завершення реалізації злочинного умисного, направленого на особисте збагачення, діючи за попередньою змовою, здійснили дії, які виразилися у вимоги передачі чужого майна. В подальшому ОСОБА_8 зайшов до ресторану «Вареники», де здійснили дії, які виразилися у вимоги передачі чужого майна, та отримав від потерпілого ОСОБА_10 раніше виготовлені несправжні (імітаційні) засоби у вигляді банкнот номіналом 500 грн. (номер та серія ЛБ4527342) кожна в кількості 500 штук на загальну суму 250 000 грн, як частину неіснуючого боргу у розмірі 600 000 грн.
11.01.2020р ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та проведено обшук затриманої особи в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, в чохлі, Імей 1 НОМЕР_1 , Імей 2 НОМЕР_2 з сім картами операторів «Лайф» та «Київстар», який поміщено до сейф пакету INZ 1012574; розкладний ніж «Brownung», загальна довжина 22 см., клинок 10 см., рукоятка 12 см., який поміщено до пакету NZ 1012573.

Зазначені речі, предмети та документи самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні щодо події кримінального правопорушення, винуватості особи (осіб), форми вини, мотиву і мети кримінального правопорушення. Тому є достатні підстави вважати, що вказані документи містять відомості, що відповідають критеріям визначеним у ст. 98 та 99 КПК України.
Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини не явки суду не повідомили.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Таким чином, не явка слідчого в судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 4 ст. 173 КПК України, передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, що долучені слідчим до клопотання встановлено, що є достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку затриманого ОСОБА_5 , речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами та в ході проведення досудового розслідування необхідно провести ряд експертиз вказаних речей, предметів та документів, для встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення та всіх осіб причетних до його вчинення.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з тим, що виявлені речі є предметом кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди та в подальшому можуть бути використані в якості доказів, що в свою чергу відповідно до положень ст. 170 КПК України є підставами для арешту вказаного майна.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшук затриманого ОСОБА_5 11.01.2020р., а саме: мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, в чохлі, Імей 1 НОМЕР_1 , Імей 2 НОМЕР_2 з сім картами операторів «Лайф» та «Київстар», який поміщено до сейф пакету INZ 1012574; розкладний ніж «Brownung», загальна довжина 22 см., клинок 10 см., рукоятка 12 см., який поміщено до пакету NZ 1012573, шляхом заборони будь - кому здійснювати його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000066.

Зобов`язати слідчого після встановлення власника майна негайно вручити йому копію цієї ухвали для відома.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, на ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1