Справа № 539/1740/20
Провадження № 1-кс/539/522/2020
УХВАЛА
19 червня 2020 року м. Лубни
Слідчий СВ Лубенського ВП Фалюш Я.А., з-а погодженням прокурора Лубенської місцевої прокуратури Чепурної Л.І., звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, з можливістю вилучення їх вилучення, а саме: оригіналів технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.
Клопотання мотивоване тим, що невідомими особами самовільно, всупереч установленому законом порядку, в порушення вимог Водного кодексу України, Земельного кодексу України, архітектурних правил та норм, здійснено будівництво будівель та споруд у прибережній смузі водного об`єкту ставка загальнодержавного значення, площею 18 га, розташованого на землях Вищебулатецької сільської ради Лубенського району.
На території Вищебулатецької сільської ради в приватну власність виділені земельні ділянки за кадастровими номерами:
Так, відповідно до статті 4 Водного кодексу України та частини 1 статті 58 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до земель водного фонду, серед іншого, належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.
Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою (частина 2 статті 58 Земельного кодексу України).
Прибережна захисна смуга є частиною водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення, засмічення та збереження їх водності встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони (статті 1, 88, 90 Водного кодексу України, статті 60, 61 Земельного кодексу України).
Частинами 1, 3 ст. 60 Земельного кодексу України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
Право на землі водного фонду, встановлене ст. 59 Земельного кодексу України, передбачає можливість передачі земель водного фонду у приватну громадян власність лише у одному випадку, а саме при передачі у власність замкненої природної водойми (загальною площею до 3 гектарів) (ч. 2 ст. 59 ЗК України), та виключний перелік випадків передачі земель водного фонду в оренду (ч. 4 ст. 59 ЗК України).
Крім того, з метою збереження та дотримання особливого режиму використання земель водного фонду статтею 61 Земельного кодексу України заборонено будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах.
Таким чином, наведені приписи зазначених норм матеріального права свідчать про те, що прибережна захисна смуга може перебувати лише в державній чи комунальній власності та використовуватися лише відповідно до її цільового призначення з урахуванням законодавчих обмежень щодо ведення господарської діяльності. Тобто, передача земель водного фонду у приватну власність в цілях житлової забудови чи сільськогосподарських цілях, як це було здійснено щодо вищевказаних земельних ділянок, не передбачено приписами законодавства, натомість земельні ділянки вказаної категорії можуть перебувати виключно у комунальній чи державній власності.
До складу земель водного фонду України віднесено землі прибережної захисної смуги, на яких хоча і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють його функціонуванню.
Пунктами 1, 4, 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року №486, передбачено, що розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, яка узгоджується з відповідними органами, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади.
Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року №434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року N 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації.
Отже, виходячи з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України, орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови №486, відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги.
Аналіз наведених вище положень законодавства свідчить про те, що фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі й межах, встановлених законодавством.
При цьому відсутність такого проекту та не визначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися як відсутність самої прибережної захисної смуги (Аналогічна права позиція зазначена у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року у справі № 915/1224/13, від 9 вересня 2014 року у справі № 915/1226/13, від 9 вересня 2014 року у справі № 915/1228/13).
Тобто, набути права приватної власності на земельну ділянку водного фонду із земель державної чи комунальної власності не могла жодна юридична чи фізична особа.
Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом міністерства Юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 ( у редакції аказу Міністерства юстиції України №1420/5 від 26.04.2017) для проведення судових експертиз надаються оригінали документів, що обумовлює необхідність у вилученні оригіналів проекту із землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок у власність, які містять оригінали документів з державної статистичної звітності про розподіл земель за угіддями.
Зазначені документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, враховуючи, що отримати зазначені документи в інший спосіб неможливо,
З метою виконання завдань кримінального провадження, отримання документів, які мають істотне доказове значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, забезпечення повноти, всебічності та об`єктивності проведення досудового розслідування, слідчий прохає надати тимчасовий доступ з подальшим вилученням їх оригіналів), що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути клопотання без його участі, подане клопотання підтримав.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання, надані докази, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх.
Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу .
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального провадження, а також у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз по вказаному кримінальному провадженню, враховуючи, що оригінали документів мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 31 Конституції України, ст.ст. 26, 131, 132, 159, 162, 163, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Строк дії ухвали закінчується 19.07.2020 року.
Посадовим особам відділу у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надати тимчасовий доступ слідчому СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції Фалюш Ярославу Анатолійовичу до вищевказаних в ухвалі документів з можливостю їх вилучення.
Відповідно до ч.1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя
Лубенського міськрайонного суду В.М.Даценко