ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/6492/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/112/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю Директора
ТУ НАБУ - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією Директора ТУ НАБУ ОСОБА_6 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви Директора ТУ НАБУ ОСОБА_6 щодо роз`яснення ухвали слідчого судді від 21 жовтня 2019 року за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Не погодившись із зазначеним рішенням, 27 грудня 2017 року Директор ТУ НАБУ ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року та повернути заяву до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку Директора ТУ НАБУ ОСОБА_6 , який підтримував апеляційну скаргу, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття.
Постановляючи ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року суд вказав, що ухвала слідчого судді не віднесена до рішень, які можуть бути предметом роз`яснення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК України.
Судова колегія звертає увагу Директора ТУ НАБУ на те, що доводи його апеляційної скарги заслуговують на увагу, однак вони не є безумовною підставою для скасування ухвали суду від 11 грудня 2019 року якою відмовлено у задоволенні заяви Директора ТУ НАБУ щодо роз`яснення ухвали слідчого судді від 21 жовтня 2019 року за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР..
Вимоги заяви про роз`яснення ухвали слідчого судді від 21 жовтня 2019 року виходять за межі компетенції суду, передбаченої ч.1 ст. 380 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року є обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги Директора ТУ НАБУ колегія суддів не вбачає.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України регламентує, що посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів всіх судових інстанцій.

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий судя, суд має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Проте, судова колегія зазначає, що слідчий суддя постановив ухвалу від 21 жовтня 2019 року, яка не передбачена чинним КПК України, адже ст.303 КПК України чітко регламентує оскарження бездіяльності лише слідчого або прокурора, а не будь-яких посадових осіб.

Ч.3 ст.307 КПК України регламентує, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
В розумінні вимог ст.ст.303,307 КПК України ухвала слідчого судді від 21 жовтня 2019 року за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є такою, що не передбачена нормами КПК України.

Про що свідчить і стала практика Верховного Суду.

Ч.3 ст.307 КПК України регламентує, що не підлягають оскарженню ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги саме на бездіяльність слідчого та прокурора.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 05 липня 2018 року по справі № 711/5912/17, оскільки слідчий суддя прийняв рішення, порядок розгляду та оскарження якого не врегульований КПК, то суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження (призначення до розгляду) за апеляційною скаргою на це рішення слід було керуватися приписами частини шостої статті 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених частиною 1 ст. 7 КПК. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності ( п. 17 частини 1 ст. 7 КПК ). Зміст цієї засади розкрито у ст. 24 КПК України, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 243/6674/17-к зазначено, що оскільки слідчий суддя прийняв рішення про надання дозволу на проведення комплексної позапланової перевірки, яке не передбачене КПК, то суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на це рішення слід було керуватися приписами частини шостої статті 9 КПК щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених частиною першою статті 7 КПК. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункт 17 частини першої статті 7 КПК). Зміст цієї засади розкрито у статті 24 КПК, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що апеляційні суди зобов`язані відкривати апеляційне провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів в подібних випадках і зокрема про надання дозволу на проведення позапланових перевірок.

Таки чином, враховуючи сталу практику Верховного Суду, Директор ТУ НАБУ не позбавлений можливості через суд першої інстанції, чи безпосередньо до суду апеляційної інстанції подати апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 21 жовтня 2019 року як на рішення яке не передбачене КПК України.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Директора ТУ НАБУ ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року щодо відмови в задоволенні заяви Директора Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України про роз`яснення ухвали слідчого судді від 21.10.2019 року по скарзі ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді