ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2537/20 Номер провадження 11-сс/814/404/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю представника власника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 29 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання старшого слідчого Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001436 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.240 КК України, про арешт майна, а саме двох спеціалізованих вантажних тягачів «MAN» (д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ), з напівпричепами (д.н.з. НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ), що належать ТОВ «Хімхозсервіс».

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив про відсутність підстав вважати, що транспортні засоби мають ознаки речових доказів, зокрема були предметом, знаряддям чи засобом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.240 КК України, або здобуті внаслідок їх вчинення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
При цьому вважає, що вказані транспортні засоби є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень та зберегли на собі їх сліди. Крім того, вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки є вірогідність його відчуження третім особам, знищення або приховування, що негативно вплине на повноту та об`єктивність досудового розслідування. Стверджує про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, міркування представника власника майна про відсутність визначених законом підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для накладення арешту на транспортні засоби, що належать ТОВ «Хозхімрезерв», оскільки вони є речовими доказами злочину та відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є непереконливими.
Приписами ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ст.98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, 27 квітня 2020 року Кременчуцьким ВП ГУ НП в Полтавській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001436 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за фактом підробки товарно-транспортних накладних №247 та №248 від 27 квітня 2020 року на пісок, який перевозився згаданими автомобілями з напівпричепами.
Крім того, 28 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001445 були внесені відомості за ч.1 ст.240 КК України за фактом порушення правил охорони надр.
Цього ж дня, згідно з постановою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , вказані кримінальні провадження були об`єднані за єдиним номером №0001436.
Диспозицією ч.4 ст.358 КК України передбачена відповідальність за використання завідомо підробленого документа.
Ні клопотання слідчого, ні апеляційна скарга прокурора не містять належного обґрунтування того, яким чином вказані транспортні засоби можуть бути використані як речовий доказ злочину, предметом якого є посвідчення або інший офіційний документ.

Частиною 1 статті 240 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
При цьому, об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується: 1) діянням - порушенням встановлених правил охорони надр; 2) наслідками у вигляді небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля; 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками.
Порушення встановлених правил охорони надр може бути вчинено шляхом дії або бездіяльності. Це, наприклад: вибіркове відпрацювання багатих ділянок родовищ, що призводить до необґрунтованих втрат запасів корисних копалин; пошкодження родовищ корисних копалин, що виключає повністю або істотно обмежує можливість їх подальшої експлуатації; порушення порядку забудови площ залягання корисних копалин; забруднення надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин; здійснення того виду користування надрами, який не вказаний в акті про надання гірничого відводу.
Проте, матеріали клопотання не містять відомостей того, які саме правила використання надр порушені, з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, які регламентують діяльність у вказаній сфері, а також не надано доказів того, що це створило будь-яку небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
Окрім того, в матеріалах провадження відсутнє рішення про визнання вказаних транспортних засобів речовими доказами і при цьому про підозру нікому не повідомлялося.

Отже, висновки слідчого судді про те, що автомобілі з напівпричепами не можуть в даному випадку бути ні предметом кримінального правопорушення, ні знаряддям його вчинення та не відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є правильними.
Враховуючи наведе, колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для накладення арешту на транспортні засоби, що належать ТОВ «Хімхозсервіс».
Рішення слідчого судді належним чином вмотивоване, істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, тому відсутні підстави для його скасування.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 29 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0001436 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4