30.04.2020 Справа №607/6960/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року справа № 607/6960/20
провадження № 1-кс/607/3138/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ОСОБА_4 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000371 від 11.12.2019 звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідування встановлено, що 11 грудня 2019 року біля 12 год. 00 хв., водій ОСОБА_5 грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «DACIA-LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 та з одним пасажиром рухався автомобільною дорогою Р-41 «Обхід м. Тернополя», у напрямку від с. Довжанка до с. Біла, Тернопільського району, Тернопільської області.
Рухаючись у вказаному напрямку із швидкістю яка значно перевищувала дозволену та безпечну на даній ділянці дороги (90 км/год.), водій ОСОБА_5 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної швидкості руху та застосував такі прийоми керування автомобілем, які не дозволяли йому на даній ділянці автодороги із мокрим асфальтобетонним покриттям постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, чим порушив вимоги п.п. 1,5 ч. 1, 1.10, 3.3 (б, д), 12.1, 12.6 (ґ) ПДР України.
Під час руху на 21 км + 350 м, вказаної автодороги, що між с. Великий Глибочок та с. Чистилів, Тернопільського району, водій ОСОБА_5 повертаючись в процесі обгону автопоїзда у складі сідлового тягача «VOLVO-FH12» р.н. НОМЕР_2 , і напівпричепа «FRUHAUF» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку, із зустрічної на свою смугу руху, раптово змінивши напрямок свого руху праворуч допустив виїзд правими колесами автомобіля «DACIA-LOGAN» р.н. НОМЕР_1 на конструктивно виділений елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів - праве узбіччя, чим порушив п. п. 1.10, 10.1,11.14 ПДР України.
Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України, ОСОБА_5 не забезпечив безпеку дорожнього руху та після виїзду автомобіля «DACIA-LOGAN» на праве узбіччя, в порушення вимог п. п. 10.1, 11.3 ПДР України допустив його виїзд в стані заносу на зустрічну смугу руху по якій в цей час рухався автобус «ПАЗ-4234» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснюючи перевезення 10 пасажирів за маршрутом «Тернопіль - Великий Глибочок» рухався в межах своєї смуги руху до с. Великий Глибочок, із швидкістю біля 50 км/год.
Виїхавши, із порушенням вказаних вимог ПДР України, на зустрічну смугу руху водій ОСОБА_5 створив аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху, зокрема для водія автобуса ОСОБА_7 , позбавивши його своїми односторонніми діями можливості запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди та допустив зіткнення передньої частини керованого автомобіля «DACIA-LOGAN» із передньою частиною автобуса « НОМЕР_5 ».
Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир автобуса «ПАЗ-4234» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких настала її смерть на місці пригоди, а пасажир цього автобуса ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження з якими проходила стаціонарне лікування в КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», і від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в цьому лікувальному закладі.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.5 ч.1, 1.10, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 11.3, 11.14, 12.1, 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України,перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням загибелі двох потерпілих, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
Відомості про дане ДТП, 11.12.2019 року внесені старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області до ЄРДР за №0000371, з правовою кваліфікацією ч.2 ст. 286 КК України.
16.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2019року відносно ОСОБА_5 , що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
У зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілої ОСОБА_9 , кримінальне провадження № 00000371 перекваліфіковане з ч.2 ст. 286 КК України на ч.3 ст. 286 КК України, та повідомлено останнього про зміну раніше повідомленої підозри.
Повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України від 04.01.2020р. направлено 04.01.2020р., в порядку вимог ст.111, ч.2 ст.135, ч.1 ст.278 КПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення до місця реєстрації та проживання ОСОБА_5 , оскільки останній на даний час перебуває закордоном, куди виїхав через пункт пропуску «Грушів», що в Львівській області, 15.12.2019 о 13 год. 20 хв., і відповідно вручити йому таке повідомлення особисто, в порядку Глави 11 КПК України не надається можливим.
Крім цього, таке повідомлення про підозру 23.12.2019р. о 12 год. 44 хв., вручено дорослому члену сім`ї ОСОБА_5 , а саме його бабці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Допитати ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні з вказаної вище причини не представилось можливим, його позиція щодо визнання вини у вчиненні інкримінованого діяння не відома.
З врахуванням наведеного, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, які у сукупності вказують на неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку, з метою проведення екстрадиції, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просить його задовольнити. Пояснив, що повторність звернення до суду із клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлена зміною підозри та перекваліфікацією його дій з ч. 2 на ч. 3 ст. 286 КК України, з метою забезпечення виконання подальшого затримання та видачі ОСОБА_5 на території країн-Інтерполу.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває закордоном та оголошений у міжнародний розшук.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Нормами ч.1 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як раніше до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.
В силу вимог ч. 6 ст. 193 КПК, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Судом встановлено, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000371 від 11.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 286 КК України.
15 грудня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України шляхом вручення направлення підозри за місцем реєстрації підозрюваного та вручення бабі ОСОБА_11 .
Постановою начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 15.12.2019 року, ОСОБА_5 оголошено у розшук.
Постановою начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 15.12.2019 року, ОСОБА_5 оголошено у державний та міжнародний розшук, оскільки останній 15 грудня 2019 року виїхав за межі України через пункт пропуску «Грушів».
Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації від 30.01.2020 року, громадянин ОСОБА_5 , через пункт пропуску «Грушів», 15.12.2019 о 13 год. 20 хв., виїхав за межі України на автомобілі НОМЕР_6 , і до цього часу на територію України не повернувся.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого від 04 січня 2020 року змінено правову кваліфікацію правопорушення з ч. 2 на ч.3 ст. 286 КК України.
04 січня 2020 року ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 286 КК України, яке направлено органу місцевого самоврядування за місцем реєстрація підозрюваного для вручення останньому.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13.02.2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000371 від 11.12.2019р. до чотирьох місяців, до 14 квітня 2020року.
Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.02.2020 року, досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України зупинено, доручено здійснити розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.04.2020 року, досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України відновлено.
02 квітня 2020 року складено та затверджено першим заступником прокурора області ОСОБА_13 висновок про законність та обґрунтованість притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, оголошення міжнародного розшуку та гарантію запитувати видачу у разі затримання на території країн-членів МОКП-Інтерпол. У висновку зазначено, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про законність та обґрунтованість оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук. Текст ухвали слідчого судді від 28.12.2019 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу перекладено на англійську мову та направлено до сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Тернопільській області. Орган досудового розслідування та прокуратура Тернопільської області підтверджує намір вимагати видачу ОСОБА_5 у разі його арешту (встановлення) на території країн-членів Інтерполу.
Вказаний висновок щодо обґрунтованості оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук із запитуваним матеріалами кримінального провадження направлено 25.03.2020 року до офісу Генерального прокурора.
На думку слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, який є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:
- протоколом огляду місця ДТП від 11.12.2019, з додатками (схемою та фото-таблицею до нього);
- протокол допиту свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що 11.12.2019;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , який працює лікарем відділення екстреної медичної допомоги КНП «ТМКЛШД», і проводив лікування пацієнта ОСОБА_5 , який 15.12.2019. самовільно залишив лікувальний заклад і втік з нього у невідомому напрямку;
- протокол допиту свідка ОСОБА_17 , яка працює лікарем відділення екстреної медичної допомоги КНП «ТМКЛШД», і чергувала у цьому відділенні 15.12.2019. Цього дня пацієнт ОСОБА_5 , який стаціонарно лікувався в її відділенні самовільно залишив лікувальний заклад і втік з нього у невідомому напрямку;
- висновком судово медичної експертизи №1010 від 12.01.2020р. про смерть ОСОБА_8 , відповідно до якого смерть останньої настала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у вигляді: розтрощення черепа з руйнуванням речовини головного мозку та його оболонок, які вона отримала внаслідок ДТП;
- висновком судово медичної експертизи №22 від 04.02.2020р. про смерть ОСОБА_9 , відповідно до якого смерть останньої настала внаслідок набряку набубнявіння та компресії головного мозку зумовлених гнійним менінговентрикулітом, які вона отримала внаслідок ДТП;
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.
При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов"язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.
Більше того, матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_5 оголошений у міжнародний та державний розшук, самовільно залишив лікувальний заклад, що засвідчує факт переховування останнього під органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню.
Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації від 30.01.2020 року, громадянин ОСОБА_5 , через пункт пропуску «Грушів», 15.12.2019 о 13 год. 20 хв., виїхав за межі України на автомобілі НОМЕР_6 , і до цього часу на територію України не повернувся, що повністю підтверджує існування ризику наведеного в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризиком того, що ОСОБА_5 може впливати на свідків, потерпілих у даному провадженні є те, що він знає свідків та потерпілих, їх місце проживання.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він неодружений, не має постійного місця роботи та доходу, на утриманні будь яких осіб не має, відтак не має міцних соціальних зв`язків. Крім цього, підозрюваним ОСОБА_5 , на даний час, не відшкодовано потерпілій стороні шкоду, яка завдана внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди.
З урахуванням тяжкості злочину вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризику переховування від суду, оголошення у міжнародний розшук, суд дійшов висновку, що цього достатньо для можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Інші запобіжні заходи, на думку суду, не забезпечать його належну процесуальну поведінку і не зменшать встановленого ризику.
Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Аналіз положень наведеної статті дає підстави для висновку, що у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про обрання запобіжного заходу вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному, якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком встановленим ч.1 ст.197 КПК України.
Отже, з урахуванням тяжкості злочину вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризику переховування від суду, оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, суд дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, суд також враховує, що відповідно п.п. 4 розділу VІ Наказу Міністерства Юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5 «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження» підставою для здійснення екстрадиції розшукуваного в Україну для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміну на більш м`який запобіжний захід є саме ухвала компетентного суду про тримання особи під вартою.
Викладене дає підстави для задоволення клопотання прокурора шляхом обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Копію ухвали надіслати ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ОСОБА_4 .
Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, за участю підозрюваного.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1