Справа №463/44/20
Провадження №1-кс/463/188/20
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

08 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах ОСОБА_5 до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 від 17 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001338 від 29 листопада 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України. Просить скасувати вказану постанову.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001338 від 29 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_6 від 17 грудня 2019 року дане кримінальне провадження закрито. Зазначає, що винесення даної постанови є наслідком однобічного, неповного та упередженого розслідування під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів. В основу постанову покладено іншу постанову іншого слідчого якою було закрито кримінальне провадження № 0000007 від 9 січня 2019 року, хоча дані кримінальні провадження стосувались різних фактів вчинення кримінальних правопорушень. Вказує, що копію оскаржуваної постанови отримано ОСОБА_5 23 грудня 2019 року.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовольнити.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги не подав.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 постановою від 17 грудня 2019 року закрито кримінальне провадження № 0001338 від 29 листопада 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не проведено слідчих дій, а під час досудового розслідування встановлено наявність іншого кримінального провадження № 0000007 від 9 січня 2019 року, яке на думку слідчого стосувалось аналогічних обставин та яке було закрито постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 22 жовтня 2019 року.

Судовим розглядом встановлено, що справді кримінальне провадження № 0000007 від 9 січня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 366 КК України, було закрито постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 22 жовтня 2019 року у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях старшого оперуповноваженого з ОВС відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ ОУ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_7 , складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова була скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2019 року в справі № 463/2648/19.

Таким чином, на момент розгляду скарги встановлено, що слідчим не проведено необхідних слідчих дій в кримінальному провадженні № 0001338 від 29 листопада 2019 року, постанова, якою закрито кримінальне провадження № 0000007 від 9 січня 2019 року, на яку слідчий посилається в оскаржуваній постанові, є скасована.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 17 грудня 2019 року винесена передчасно і підлягає скасуванню.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 від 17 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001338 від 29 листопада 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України скасувати.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1