Справа № 275/343/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2020 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області кримінальне провадження № 0000047 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Брусилів Житомирської області, з неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого:

- 28.10.1992 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 206 , ст. 17- ч. 2 ст. 141 , ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 215-3 , ст.42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-20.02.1997 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 206 КК України до 2 років позбавлення волі;

-06.12.1999 року Харьківським районним судом м.Києва за ч. 2 . ст. 206, ч. 1 ст. 101 , ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі;

-31.10.2005 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 187, ч.3 ст. 296, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі,

-09.12.2019 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ст.126-1 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В перших числах березня 2020 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на протязі дня неодноразово приходив до будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , стукав у вікна, нецензурно виражався у бік останньої. Побоюючись залишатись у нічний час у будинку сама потерпіла ОСОБА_4 змушена була йти проситись ночувати до свого дядька ОСОБА_6 , який на той час мешкав за адресою: АДРЕСА_3 . Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних страждань, які виразились в словесних образах, залякуванні та погіршення якості життя, що виразилось у тому, що остання вимушена була залишити місце свого проживання та ночувати у свого дядька ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, на початку березня 2020 року, точна дата не встановлена, протягом дня ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово приходив до будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв суперечки із останньою, під час якої ображав її словами нецензурної лексики. Побоюючись залишатись у нічний час в будинку сама, потерпіла ОСОБА_4 змушена була піти ночувати до свого дядька ОСОБА_6 .. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних страждань, які виразились в словесних образах, залякуванні та погіршення якості життя, що виразилось у тому, що остання вимушена була покинути свій будинок.

В подальшому, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 08.03.2020 року близько 1-ї години ночі ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території подвір`я своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де почав нецензурно виражатись в бік потерпілої, після чого почав стукати у вікна кулаками в результаті чого побив шибки, а потім взявши дерев`яну колоду, яка знаходилась на території подвір`я, кинув її у вікно будинку в результаті чого колода розбила вікно та виламала віконну раму. Загалом ОСОБА_5 таким чином вибив п`ять віконних шибок. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних, економічних страждань, які виразились в словесних образах, залякуванні та погіршення якості життя, що виразилось у тому, що, будучи особою офіційно не працевлаштованою, змушена була купувати матеріали та склити вікна, оскільки була прохолодна пора року, цілу ніч не могла спокійно відпочивати, оскільки ОСОБА_5 цьому заважав.

Внаслідок протиправних злочинних дій з боку ОСОБА_5 його колишня дружина ОСОБА_4 зазнала психологічного, економічного насильства, яке виразилось словесних образах, погрозах, залякуванні, пошкодженні майна які викликали у останньої психологічні, економічні страждання та погіршення якості її життя, оскільки потерпіла декілька разів не могла спокійно відпочивати вдома, а була вимушена покинути свій будинок в нічній час, в прохолодну пору року та ночувати у свого дядька ОСОБА_6 ..

16 квітня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено по даному кримінальному провадженню угоду про примирення, згідно якої потерпіла ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваний ОСОБА_5 з іншого боку дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій підозрюваного ( обвинуваченого) за статтею 126-1 КК України. Також сторонами угоди узгоджене покарання у вигляді 1 року обмеження волі. Враховуючи, що ОСОБА_5 в скоєнному злочині щиро покаявся, примирився з потерпілою, яка не має до нього претензій, має на утримання неповнолітню дитину, сторони дійшли згоди про можливість застосування до ОСОБА_5 вимог ст. 75 КК України та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В суді обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтєю 126-1 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, про те, що йому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в суді просила затвердити угоду про примирення та повідомила, що вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Прокурор в суді не заперечувала проти затвердження судом угоди про примирення.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_5 встановлена в межах санкції статті 126-1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп"яніння, рецедив злочинів.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Оскільки умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 1 року обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_5 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання, та є найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 16 квітня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді 1 (одного ) року обмеження волі звільнити, з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного ) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1