ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/645/20 Справа № 207/944/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7 та
захисника: ОСОБА_8 в режимі відеоконференції

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що враховуючи те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а також відсутність офіційного місця роботи, відсутність стійких соціальних зв`язків, які б зумовили вплив на останнього та допомогли б йому стати на шлях виправлення, є висока ймовірність вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких.
Зазначає, що ОСОБА_7 незаконно та необґрунтовано обрано запобіжний захід, який не відповідає особі підозрюваного, а також, слід відзначити, що останній під час досудового розслідування повністю не визнав обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, може чинити перешкоди в проведенні досудового розслідування в розумний строк та переховуватися від слідства, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з якими він особисто знайомий, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, оскільки санкцією ч.1 ст. 307 КК України передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі від 4-х до 8-ми років, судом першої інстанції також не враховано, що підозрюваний здійснював незаконний збут наркотичних засобів за місцем мешкання та сам є наркозалежною особою, на підставі чого, вважає, що не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід до ОСОБА_7 ніж тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року клопотання слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього строком до 22 червня 2020 року наступних обов`язків: 1) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово; 2) прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час; 3) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, має міцні соціальні стосунки, родину, щиро кається в скоєному, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі й передбачені ст. 178 КПК України. Зазначив, що прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному залишати житло з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони обвинувачення, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу. Також встановлено, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про підозру.
Крім того, положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
На думку колегії суддів, при обрані ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю не визнав обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, може чинити перешкоди в проведенні досудового розслідування в розумний строк та переховуватися від слідства, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з якими він особисто знайомий, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, а тому єдиним необхідним та достатнім запобіжним заходом буде тримання під вартою є безпідставними, оскільки прокурором не надано доказів того, що підозрюваний може знехтувати покладеними на нього обов`язками, як і не доведено, що запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде недостатньо для запобігання встановленим судом ризикам.
Твердження прокурора про те, що у ОСОБА_7 відсутнє офіційне місце роботи, відсутні стійкі соціальні зв`язки, які б зумовили вплив на останнього та допомогли б йому стати на шлях виправлення, не може бути прийнято до уваги апеляційним судом, оскільки вказана обставина була врахована судом першої інстанції та їй була надана належна оцінка в сукупності з іншими доказами при розгляді клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що слідчий та прокурор не довели суду, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного інших ризиків з числа, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених слідчим у своєму клопотанні, не є достатньою вагомістю для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
При цьому також приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу та до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявних щодо ОСОБА_7 ризиків.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4