Справа №212/2764/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі об`єднані кримінальні провадження № 0002706 від 11 вересня 2017 року та № 0001880 від 23 серпня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме 16.11.2011 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2011 та остаточно до відбуття визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільненого 25.04.2014 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 5 днів; 18.08.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частини покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2011 та остаточно до відбуття призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі, зараховано у строк відбування покарання час тримання під вартою з 26.06.2014 по 18.08.2014. Звільненого 18.05.2017 умовно- достроково на 10 місяців 13 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше судимим відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену судимість, в період умовно - дострокового звільнення, знаходячись на волі, знову вчинив умисні та корисливі кримінальні правопорушення.

Так, 10.09.2017 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_3 , знаходячись на території музичної школи № 14 на мікрорайоні 4-й Зарічний 30-Г в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше не знайомого йому малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який при собі мав мобільний телефон марки «Леново А6000», сірого кольору, ІМЕІ №1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 - НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який при собі мав мобільний телефон марки «Леново S860», чорного кольору, ІМЕІ - не відомий.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на незаконне збагачення та відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільних телефонів належних ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Реалізуючи, свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, розуміючи неправомірність своїх дій та те, що його дії є очевидними для неповнолітнього ОСОБА_7 , та малолітнього ОСОБА_6 , з правої руки вихопив у неповнолітнього ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Леново 8860», чорного кольору, ІМЕІ - не відомий, та застосував насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесені одного удару долоню в обличчя неповнолітньому ОСОБА_7 , що завдало фізичного болю, та не завдало будь-яких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої умисні злочинні дії, ОСОБА_3 у малолітнього потерпілого ОСОБА_6 з плеча зірвав сумку, яка матеріальної цінності не представляє, у якій перебував мобільний телефон марки «Леново А6000», сірого кольору, ІМЕІ №1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку, який відповідно до висновку експерта № 3155, від 26.09.2017 становить 1875 гривень, та потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку, який відповідно до висновку експерта № 3155, від 26.09.2017 становить 1975 гривень.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 , повторно 22.08.2019 року близько 13.00 годин, знаходячись біля будинку № 9, що розташований по вул. Соколовській (Панкєєва) в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , у якого з передньої кишені сорочки виглядав мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_3 виник намір на відкрите викрадення чужого майна.

Того ж дня, 22.08.2019 близько 13.30 год, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, підбіг ззаду до ОСОБА_9 та діючи на досягнення бажаного злочинного результату, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, шляхом ривку, відкрито викрав з передньої кишені сорочки мобільний телефон «ZТЕ BLEDE V8 LITE», імеі НОМЕР_3 , НОМЕР_4 темно-синього кольору, вартість якого, згідно висновку судово- товарозначої експертизи № 1198 від 28.08.2019 складає 1795,50 гривень. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 було завдано майнову шкоду на загальну суму 1795,50 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчинених ним діянь підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно, він в вересні 2017 року проходячи повз територію музичної школи на мкр. 4-й Зарічний в м. Кривому Розі побачив двох підлітків. В подальшому він підійшов та відкрито викрав мобільні телефони зазначених осіб. Після вчинення злочину з даного місця він зник. Мобільні телефони він продав знайомим а кошти витратив на власні потреби. Крім цього зазначив, що в серпні 2019 року перебуваючи на вул. Соколовській в м. Кривому Розі в дворі будинку він відкрито викрав мобільний телефон марки «ZTE» з нагрудної кишені потерпілого ОСОБА_10 та з місця вчинення злочину зник. Потім викрадений мобільний телефон він здав в ломбард а кошти витратив на власні потреби. Викрадав мобільні телефони, оскільки ніде не працював.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що в другій половині серпня 2019 року, точної дати не пригадує, приблизно о 13:30 год. він знаходився в дворі будинку АДРЕСА_2 . Коли він йшов повз будинок, ззаду підбіг обвинувачений та викрав з нагрудної кишені його сорочки належний йому мобільний телефон марки «ZTE» та втік. Мобільний телефон йому не повернуто. Просить суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_3 .

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 , винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, вчинених умисно, повто но, з корисливих мотивів, вчинених відносно неповнолітніх, в період умовно-дострокового звільнення, спосіб вчинення злочину, крім цього суд враховує особу винного, який є раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, має не зняту і непогашену судимість за вчинення аналогічного умисного корисливого злочину, поведінку обвинуваченого після вчинення ним злочину, який ухилявся від явки до суду та перебував в розшуку, з 2018 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу змішана тривожно-депресивна реакція соматогенно обумовлена, з квітня 2019 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, не працює, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується формально, а також судом враховано стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 та наявність у нього декількох хронічних захворювань, а саме В20 з 2009 року, хронічний вірусний гепатит «С+В» з мінімальною цитолітичною активністю процесу в стадії реактивації, хронічний холецисто-панкреатит, рідко рецидивуючої течії, фаза загострення 2017 рік, хронічний гастродуоніт, фаза ремісії з 2017 року, гостра гіпертонічна енцефалопатія, ВІЛ-інфекція, хронічний поєлонефрит (виписка із медичної карти амбулаторного хворого за травень 2018 року, виписка з медичної карти стаціонарного хворого за травень 2019 року), обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, обставиною що обтяжує покарання згідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №210 від 05.11.2019 обвинувачений ОСОБА_3 в період вчинення інкримінованого йому правопорушення яким-небудь хронічним психічним захворюванням, іншим психічним розладом не страждав, виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок сполученого вживання опіоїдів та психостимуляторів (амфетамін, ефердон), синдром сполученої залежності (F19.2 (F11.2, F15.2), згідно МКХ-10), у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, обвинувачений ОСОБА_3 на теперішній час яким-небудь хронічним психічним захворюванням, іншим психічним розладом не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок сполученого вживання опіоїдів та психостимуляторів (амфетамін, ефердон), синдром сполученої залежності (F19.2 (F11.2, F15.2), згідно МКХ-10) за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Крім цього суд враховує пояснення потерпілого ОСОБА_9 , що дані в судовому засіданні з приводу призначення покарання обвинуваченому, а також письмові заяви потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які зазначили, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 вони не мають, шкода завдана злочином їм відшкодована, Покарання просять призначити на розсуд суду.

З врахуванням зазначених вище обставин, що встановленні під час судового розгляду, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 , слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання у вигляді 10 місяців 13 днів за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.08.2014.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 залишити в силі до набрання вироку суду законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.08.2014 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу взяття його під варту, а саме з 31 жовтня 2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 18 квітня 2018 року по 09 серпня 2018.

Речові докази: мобільний телефон марки «Леново А6000», сірого кольору, ІМЕІ №1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 - НОМЕР_2 , який передано потерпілому ОСОБА_7 під розписку залишити у його власності, диск для лазерних систем зчитування марки «Відекс» ємністю 700 Мв з відеозаписом камер спостереження ломбарду «ТОП» на мкр. АДРЕСА_3 за 22.08.2019 року зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1