Справа №636/1988/20
Провадження №1-кс/636/708/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №60000073, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2020 року, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новий Бурлук Печенізького району Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючою в КУ «Печенізький територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печенізької районної Ради Харківської області, завідувачки відділенням «соціальної допомоги вдома» Печенізького району Харківської області, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 травня 2020 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_5 знаходилась за місцем свого фактичного місця мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де з її співмешканцем ОСОБА_8 вживали спиртні напої. Перебуваючи в приміщені однієї з кімнат вказаного будинку, (якої саме в ході досудового розслідування не встановлено), між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на побутовому ґрунті виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 раптово виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_5 , стоячи навпроти ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому та бажаючи його настання, діючи умисно, правою рукою схопила кухонний ніж та нанесла ним один удар в життєво важливий орган ОСОБА_8 , а саме в область грудної клітини з лівої сторони, спричинивши таким чином, згідно лікарського свідоцтва про смерть №12-14-166 Ч-20 від 14.05.2020 року колото - різану рану грудної клітини з пошкодженням серця. Від вказаних дій ОСОБА_8 вибіг з будинку та впав на землю біля входу. Після чого ОСОБА_5 побачивши, що останній не подає ознак життя та вважаючи що він помер припинила свої протиправні дії.
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14 травня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 була затримана у скоєння особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В цей же день їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За клопотанням т.в.о. начальника СВ Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , 15 травня 2020 року слідчим суддею Печенізького районного суду Харківської області ОСОБА_10 відносно підозрюваної ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99) на 60 днів до 12 липня 2020 року включно.
Провина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 14 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 ; показаннями допитаних свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України; висновком судово-медичної експертизи №12-17-166-Чт/20 від 26.06.2020 року; висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №270 від 01.07.2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході досудового розслідування призначено ряд судових експертиз, а саме:

-Судово-дактилоскопічну експертизу (Харківський НДЕКЦ МВС України);

-Судово-імунологічні експертизи (ХОБСМЕ-2);

-Судово-цитологічні експертизи (ХОБСМЕ-2). Дослідження вищевикладених експертиз наразі триває.

В ході досудового розслідування виникла необхідність встановити, обставини, що мають істотне значення для кримінального провадження, що неможливо здійснити без наявних спеціальних знань та отримання висновків відповідних судових експертиз. Посилаючись на викладене вище, у органу досудового розслідування наявні вагомі підстави потреби додаткового часу, необхідного для отримання висновків судових експертиз, а саме до 14 серпня 2020 року.

Крім цього, з метою повного, всебічного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування, та встановлення істини по даному кримінальному провадженню необхідно провести комплекс слідчих дій, а саме: витребувати висновки судово-цитологічних експертиз (3 експертизи); витребувати висновки судово-імунологічних експертиз (10 експертиз); призначити додаткову судово-медичну експертизу за матеріалами кримінального провадження; після отримання висновків судово-цитологічних та судово-імунологічнтх експертиз призначити судову медико-криміналістичну експертизу; повідомити ОСОБА_5 про підозру в остаточній редакції; надати можливість підозрюваному та захиснику для ознайомлення з висновками вказаних експертиз; вирішити можливі клопотання, що можуть надійти від підозрюваної, захисника; виконати вимоги ст. 290 КПК України; Скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; вручити обвинувальний акт підозрюваній ОСОБА_20 .

Беручи до уваги, що для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також те, що вказані дії не могли бути здійснені та завершенні раніше з об`єктивних причин, виникла необхідність у продовженні строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 14 серпня 2020 року.

30 червня 2020 року до Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області направлено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за №00000731, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2020 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до трьох місяців, тобто до 14 серпня 2020 року.
06 липня 2020 року керівником Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному проваджені №00000731, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2020 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України, до трьох місяців, тобто до 14 серпня 2020 року.
Враховуючи, що строки досудового розслідування продовжено до трьох місяців, метою та підставою застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, та те, що підозрювана ОСОБА_5 , після вчинення кримінального правопорушення добровільно не звернувся до правоохоронних органів, з метою подальшого переховування від правоохоронних органів та ухилення від кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

По-друге, відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що ОСОБА_21 відомо про місце їх мешкання.. І хоча в ході досудового розслідування вказані свідки були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

По-третє, ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, а саме вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані із заподіянням тілесних ушкоджень чи смерті іншим особам, у органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, що не зменшились, з метою виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, враховуючи, що остання вчинила злочин, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_8 , що привело до смерті потерпілого, орган досудового розслідування просить не визначати розмір застави
В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважаючи, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, що дають підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу.

Підозрювана та захисники проти клопотання заперечували, оскільки вважають, що є всі підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали надані з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000073, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.05.2020 року ОСОБА_5 14.05.2020 року о 05:00 годині затримана в порядку ст. 208 КПК України.
14.05.2020 року т.в.о начальника СВ Печенізького ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 , в порядку ст. 277, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке вручене ОСОБА_5 в цей же день.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Про обґрунтованість підозри свідчать наступні докази: протокол огляду місця події від 14 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 ; показання допитаних свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протокол затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України; висновок судово-медичної експертизи №12-17-166-Чт/20 від 26.06.2020 року; висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи №270 від 01.07.2020 року.

Відповідно до висновку експерта від 26.06.2020 року за №12-17-166-Чт/20 причиною смерті ОСОБА_22 є крововтрата, що розвилась внаслідок колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням сердця.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування, продовження дії щодо підозрюваного обмежувальних заходів.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність підозрюваної до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваної, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання особи під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Клопотання про продовження строку тримання особи під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Зазначене клопотання крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) Виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної закінчується 12.07.2020 року, але завершити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні до вказаної дати не виявляється можливим у зв`язку з тим, що необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
В обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчим покладається необхідність запобігання її можливим спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також неможливість закінчення досудового розслідування в строк дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення; та обставина, що підозрювана після вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення не викликала співробітників поліції та швидкої допомоги.

Доводи прокурора та слідчого про те, що підозрювана буде намагатися незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Але на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вік та стан здоров`я підозрюваної, той факт, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, але в той же час притягувалась до адміністративної відповідальності, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем фактичного проживання характеризується негативно, за місцем роботи позитивно, згідно висновку судово-психіатричного експерта від 01.07.2020 року за №270 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, зареєстрована та фактично мешкає за різними адресами.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п. 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.
Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Свої доводи прокурор та слідчий обгрунтовують тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Однак, сама по собі тяжкість вчиненого злочину, в якому підозрюється особа, на переконання слідчого судді, не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, без урахування інших обставин кримінального провадження та особи підозрюваної. Вище зазначені доводи прокурора не спростовують висновків слідчого судді про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, який зазначений в клопотанні і який, в свою чергу є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.
На думку слідчого судді, підозрювана на даній стадії досудового розслідування не є особою, яку потрібно ізолювати від суспільства для забезпечення виконання нею, покладених процесуальних обов`язків, враховуючи її особу та обставини, встановлені при розгляді клопотання. Слідчий і прокурор у поданому клопотанні про існування обставин, що виключають застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 окрім тримання під вартою також, не довели а, в порушення вимог п.6 ч.1 ст.184 КПК України, обмежились лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначили, що застосування більш м"яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам.
Таким чином, враховуючи вище приведене, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатності застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного в клопотанні, а відтак, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає застосувати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотання, а саме цілодобовий домашній арешт.
Зі змісту постанови керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_23 від 06.07.2020 року слідує, що був продовжений строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню до 3 місяців, тобто до 14.08.2020 року.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, з урахуванням вимоги, передбаченої ч. 1 ст. 197 КПК України, а саме до 14.08.2020 року.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 :

1) прибувати до визначеної службової особи за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, в межах строку досудового розслідування, становить до 14.08.2020 року.

Вказані вище обов`язки діють з дня застосування домашнього арешту по 14.08.2020 року включно.

Ухвала про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП у Харківській області за місцем фактичного проживання підозрюваної, на якого покласти контроль за поведінкою ОСОБА_5 під час дії відносно неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваній що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло підозрюваної, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

На дану ухвалу у п`ятиденний строк може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1