Справа №638/1002/20 Провадження № 1-кс/638/916/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000319 від 24.01.2020 року про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галі, Гальського району, Абхазької АРСР, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: 1. 2012 рік Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 2. притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, обвинувальний акт знаходиться у Московському районному суді м. Харкова, запобіжний захід домашній арешт,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 січня 2020 року в період часу з 16-05 год. до 17-50 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , 1983 р.н., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням в житло, прибули до будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, знаходячись за вищевказаною адресою, попередньо розподіливши ролі, відповідно до яких ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за допомогою викрутки віджали створку метало пластикового вікна квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на першому поверсі за вищевказаною адресою та проникли до приміщення квартири, в той час як ОСОБА_6 залишився на вулиці, та спостерігав за тим, щоб дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не були помічені іншими особами, та в разі появи сторонніх осіб мав сповістити про це останніх.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжуючи свої злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням в житло, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 таємно викрали ювелірні вироби, ноутбук марки «ACER», мобільний телефон «Iphone 5S 32 Gb», навушники та грошові кошти в сумі 4200,00 гривень, які належать ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передали їх через відчинене вікно ОСОБА_6 , який знаходився на вулиці. Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_12 через відчинене вікно покинули приміщення квартири АДРЕСА_4 та з викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4152-4180-4195 від 20.02.2020 року на загальну суму 31551,00 грн.

Таким чином, своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та вказують на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному правопорушенні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід на менш суворий.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2020 року за №0000319 за ч.3 ст. 185 КК України.

16.03.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.01.2020 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 21.03.2020 року та визначено розмір застави, що становить 50000 грн., із покладенням на останнього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Постановою керівника Харківської місцевої прокуратури №1 від 16 березня 2020 року продовжено термін досудового розслідування №0000319 від «24» січня 2020 року до 24.04.2020 року.

З матеріалів клопотання вбачається, що по кримінальному провадженню проведено ряд необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів. Однак для закінчення досудового розслідування необхідно провести низку додаткових слідчих дій, таких як: проведення одночасних допитів підозрюваних; відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування; складання та вручення підозрюваному обвинувального акту та реєстру до нього, а тому досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неможливо завершити до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному, слідчим суддею враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному правопорушенні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, у вчиненні злочину, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за скоєння аналогічного кримінального правопорушення проти власності, офіційних доходів не має.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, дані про особу підозрюваного, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, тому слідчий суддя продовжує застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя також не знаходить підстав для зміни розміру застави, визнаної судом в ухвалі від 26.01.2020 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177, 178, 197, 199, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27 підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 24 квітня 2020 року в межах строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1