Справа № 140/287/19
Провадження №11-кп/801/192/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000562 за апеляційними скаргами прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13.11.2019р., яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Байраківка, Немирівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, громадянина України,
визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покладено на засудженого ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Також ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирішено обидва покарання виконувати самостійно.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави, відшкодування витрат за проведення експертиз в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн.

За участю прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
В період з початку грудня до 30 грудня 2018 року, точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у приміщення, прийшов до домоволодіння, де проживає ОСОБА_10 адреса якого: АДРЕСА_2 , після чого зайшов на подвір`я та підійшов до приміщення літньої кухні, розташованої на території вказаного домоволодіння.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного із проникненням у приміщення, ОСОБА_8 , користуючись відсутністю осіб, які б могли усвідомлювати його наміри, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, знявши металеву клямку, на яку були зачинені вхідні двері літньої кухні, проник всередину даного приміщення, звідки умисно, таємно з корисливих спонукань здійснив крадіжку належної ОСОБА_10 ручної бензопили торгової фірми «РОСТЕХ БП-45 РТ», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 359/19-21 від 16.01.2019 складає 1470 (одна тисяча чотириста сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок, після чого покинув приміщення літньої кухні та територію домоволодіння ОСОБА_10 , викрадену бензопилу привласнив та розпорядився нею на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнового збитку на вказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_8 , 30 грудня 2018 року близько 08:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на незаконне проникнення до іншого володіння особи, прийшов до належного ОСОБА_11 домоволодіння, адреса якого: АДРЕСА_2 , після чого зайшов на подвір`я та підійшов до приміщення літньої кухні, розташованої на території вказаного домоволодіння.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на проникнення до іншого володіння особи, ОСОБА_8 , всупереч волі законного володільця, знявши металеву клямку, на яку були зачинені вхідні двері літньої кухні, умисно, протиправно, проник всередину даного приміщення, чим порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право ОСОБА_11 на недоторканість житла та іншого володіння особи, де і був помічений дружиною ОСОБА_11 - ОСОБА_10 , після чого покинув приміщення літньої кухні та втік з території домоволодіння ОСОБА_11 .

До суду надійшла заява прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про відмову від апеляційної скарги.

Заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначення покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_8 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому остаточного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд не дотримався вимог ч. 1 ст. 70 КК України та в послідуючому невірно звільнив обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 про необхідність скасувати вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_8 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та призначити йому покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, в послідуючому звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України, а за апеляційною скаргою прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить закрити провадження, обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечував проти апеляційної скарги заступника прокурора Вінницької області та повідомив, що він вже сплатив штраф, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області слід задовільнити з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з чим апеляційним судом не переглядаються.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильний порядок та порушення правила призначення покарання обвинуваченому, то апеляційний суд вважає їх обґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності
злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Встановлений ст. 70 КК України порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.
Виходячи з положень ст. 70 КК України та роз`яснень, що містяться у
п. п. 20, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003,
суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різні. У разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч. 1 ст. 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Як вбачається із оскарженого вироку, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, місцевий суд звільнив обвинуваченого від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, не звернувши увагу, що ОСОБА_8 обвинувачувався ще й за ч. 1 ст. 162 КК України, за якою призначив йому покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. та вирішив обидва покарання виконувати самостійно.
Таким чином, суд першої інстанції, у порушення вимог ч. 1 ст. 70 КК України, взагалі не визначив ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів та не врахував, що рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, чим допустив порушення загальних принципів кримінального права щодо призначення покарання.
За наведених обставин апеляційний суд вважає за необхідне скасувати вирок в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 та призначити йому за кожний злочин за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України покарання окремо, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України та ст. 75, 76 КК України, а також зважаючи на застосування принципу поглинання визначеного остаточного покарання, не підлягає покарання у виді штрафу самостійному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 404, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 закрити.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 задовільнити.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13.11.2019р. щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 162 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому остаточного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Штраф сплачений обвинуваченим згідно квитанції № 27 від 14.01.2020р. у Філії-Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у сумі 850 гривень в дохід держави - повернути ОСОБА_8 .

В решті вирок залишити без змін.

Вирок Вінницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4