Дата документу 24.03.2020 Справа № 554/2497/20
Провадження № 1кс/554/3885/2020
У Х В А Л А
іменем України
24 березня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000773 від 19 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із клопотанням про накладення арешту на майно, що вилучене 19 березня 2020 року під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ножа металевого з полімерною рукояткою забарвленою смугами червоного, помаранчевого та зеленого кольору загальною довжиною 220 см., запакованого до паперової коробки, яку заклеєно, скріплено печаткою Полтавського ВП та підписами понятих, слідчого; 4 (чотири) відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук, вилучених з поверхні мобільного телефону «Lenovo» сірого кольору, шляхом заборони відчуження та користування вказаними речами до скасування арешту майна в установленому КПК України порядку.

Клопотання обґрунтоване тим, що 19 березня 2020 року близько 12:50 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 , 1979 р.н., що розташована в АДРЕСА_1 , відкрито заволодів особистими речами ОСОБА_6 а саме: мобільними телефонами марки «Ergo», «Bravis», «Moto E», «Honor». Сума завданих збитків встановлюється.

19 березня 2020 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000773 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

19 березня 2020 року слідчим проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 , під час якого в кімнаті кухні на дерев`яному столі вилучено ніж металевий, з полімерною рукояткою забарвленою смугами червоного, помаранчевого та зеленого кольору загальною довжиною 220 см., запакований до паперової коробки, яку заклеєно, скріплено печаткою Полтавського ВП та підписами понятих, слідчого та вилучено до Полтавського ВП. В ході огляду вказаної квартири, в кімнаті №1 на підвіконні з поверхні мобільного телефону «Lenovo» сірого кольору, вилучено сліди рук на чотирьох відрізках липкої стрічки та вилучено до Полтавського ВП.

20 березня 2020 року постановою слідчого вказані речі визнано та залучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що вилучене майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню, необхідним є належне збереження речових доказів з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також вилучення речового доказу, так як є предметом вчинення злочину, тому слідчий просить накласти арешт на вказане майно та задовольнити клопотання.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд клопотання без її участі. У заяві зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Інші учасники в судове не з`явились, причини неявки суду невідомі.

Розгляд питань даного клопотання проводився в порядку, передбаченому ч.2 ст. ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про арешт майна за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що в провадженні Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000773 від 19 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

З копії витягу з ЄРДР вбачається, що 19 березня 2020 року близько 12:50 год., невідома особа, перебуваючи за адресою: м.Полтава, вул.Кричевського, буд.15, відкрито заволоділа двома сенсорними мобільними телефонами марки «Honor» та «Moto», двома мобільними телефонами «Ergo», «Bravis», грошовими коштами в сумі 260 грн., належними громадянину ОСОБА_6 , чим завдала останньому матеріального збитку, розмір якого встановлюється.

На обґрунтування доводів клопотання слідчим долучені копії добровільної згоди на проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 від 19 березня 2020 року, наданої ОСОБА_7 , протоколу огляду місця події від 19 березня 2020 року, якими у сукупності підтверджуються викладені слідчим обставини.

З копії протоколу огляду від 19 березня 2020 року вбачається, що під час огляду в приміщенні квартири АДРЕСА_2 в кімнаті кухні на дерев`яному столі було вилучено ніж металевий з полімерною рукояткою забарвленою смугами червоного, помаранчевого та зеленого кольору загальною довжиною 220 см., запакований до паперової коробки, яку заклеєно, скріплено печаткою Полтавського ВП та підписами понятих, слідчого; а також в кімнаті №1 на підвіконні з поверхні мобільного телефону «Lenovo» сірого кольору вилучено 4 (чотири) відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлені та вилучені під час огляду 19 березня 2020 року речі та предмети мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказами злочину, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Крім того, постановою слідчого від 20 березня 2020 року зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000773.

Таким чином, ніж металевий з полімерною рукояткою забарвленою смугами червоного, помаранчевого та зеленого кольору загальною довжиною 220 см., запакований до паперової коробки, яку заклеєно, скріплено печаткою Полтавського ВП та підписами понятих, слідчого, а також 4 (чотири) відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук, вилучених з поверхні мобільного телефону «Lenovo» сірого кольору, підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим у клопотанні доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна. При цьому враховує можливість використання його як доказу в даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 19 березня 2020 року в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж металевий з полімерною рукояткою, забарвленою смугами червоного, помаранчевого та зеленого кольору загальною довжиною 220 см., запакований до паперової коробки, яку заклеєно, скріплено печаткою Полтавського ВП та підписами понятих, слідчого, а також на 4 (чотири) відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук, вилучених з поверхні мобільного телефону «Lenovo» сірого кольору, шляхом заборони відчуження, користування вказаними речами, визначивши місцем зберігання у камері речових доказів Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Полтава, вул.Сковороди, буд.2-б, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0000773.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1