Справа № 308/3657/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати посадових осіб Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві від 09.04.2020 року.
В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 09.04.2020 року він звернувся до Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з заявою про кримінальне правопорушення, а саме: вимагання, відкрите викрадення карти пам`яті з мобільного телефону.
Однак, станом на 11.04.2020 року, Ужгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в порушення вимог ст. 214 КПК України, у встановлений законом строк відомості про злочин, вказаний в його заяві, до ЄРДР не внесені.
Заявник в судове засідання не з`явився у зв`язку з карантинними заходами, подав клопотання про розгляд скарги без його участі та зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі і просить її задовольнити.
Уповноважена особа Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.
Неявка заявника та уповноваженої особи не є перешкодою для розгляду скарги, тому слідчий суддя відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розглянув скаргу в їх відсутності.
Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Завданнями кримінального судочинства, відповідно до ст. 2 КПК України, є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідний захист прав і свобод людини при досудовому розслідуванні реалізується в тому числі через забезпечення права оскарження до суду окремої процесуальної дії чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора. Оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора до суду може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України (ст. 24 КПК України).
Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Відповідно до п. 1 ч. 1 вказаної статті, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк. Зокрема, може бути оскаржена бездіяльність, яка полягає у нездійсненні слідчим, прокурором процесуальних дій щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до положень ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Заявник у своїй скарзі зазначає, що він 09.04.2020 року звернувся до Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області із заявою про кримінальне правопорушення. На підтвердження цього факту скаржником до скарги додано примірник заяви та роздруківку, з якої вбачається, що 09.04.2020 року з електронної поштової скриньки з адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну поштову скриньку з адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 було відправлено електронну кореспонденцію. Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що вищевказані електронні адреси належать заявнику та Ужгородському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а також того, що направлена інформація за своїм змістом є заявою про кримінальне правопорушення, заявником слідчому судді не надано. Крім того, згідно відомостей про діяльність органів поліції Закарпатської області, розміщених на офіційному сайті Національної поліції України (https://zk.npu.gov.ua/), електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 не значиться як офіційна електронна адреса Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області чи будь-якого іншого органу поліції.
За приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
За змістом вказаної норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
У разі оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя не повинен встановлювати обставини, викладені в заяві, зокрема, чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
При цьому, відповідно до вимог ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги, що скаржником не надано слідчому судді належних та допустимих доказів надіслання чи отримання уповноваженим органом заяви про кримінальне правопорушення у встановленому законом порядку, слідчий суддя прийшов до переконання, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1