У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жмеринка в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000143 від 05.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з професійно технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він 05.03.2020 близько 11:20 години, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Transporter Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з перевищенням допустимої в населених пунктах швидкістю 66.7- 69.6 км/год., по проїзній частині вулиці Космонавтів, зі сторони вулиці Б. Хмельницького, в напрямку вулиці Київська міста Жмеринка, в районі домоволодіння № 93, під час обгону автомобіля марки «KIA-Mohave», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , виїхав на смугу зустрічного руху, де в той час по лівому краю проїзної частини, у попутному напрямку, рухалась пішохід ОСОБА_6 , яка постійно перебувала в полі зору водія, в момент виникнення небезпеки для руху, що виразилось у зміні напрямку руху автомобіля марки «KIA-Mohave», не вжив своєчасних заходів до зупинки автомобіля або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перед зміною напрямку руху, застосувавши маневр відвороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25 від 07.05.2020 отримала тілесне ушкодження у вигляді: закритого гвинтоподібного перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, що супроводжувався шоком середнього ступеню, яке за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером потяг за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної, транспортно- трасологічної експертизи № 272 від 22.04.2020: «У дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля марки «Volkswagen Transporter Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність дій вимогам п. п. 10.1,12.3,12.4 Правил дорожнього руху України».
Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 10.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».
Порушення вимог п. п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася одна подала письмову заяву та клопотання про розгляд кримінального провадженні у її відсутність, та просила провадження закрити у зв`язку з примиренням із обвинуваченим, відповідно завдана їй шкода повністю відшкодована, претензій як немайнового так і майнового характеру не має.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував з приводу заявленого клопотання потерпілої і також просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням його як обвинуваченого із потерпілою ОСОБА_6 та кримінальне провадження закрити.
Розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_6 , усну заяву обвинуваченого ОСОБА_3 з`ясувавши думку інших учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження; його дії кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.
Параграфом 2 глави 24 КПК України регламентується порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п.113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості.
Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року " Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
За приписами ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч.1 ст.286 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальні правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, примирився з потерпілою, відшкодував завдані ним потерпілій збитки.
З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено підстави закриття кримінального провадження, у суду наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, згідно із ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження № 0000143 від 05.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 необирався.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не стягуються.
Речовий доказ автомобіль «Volkswagen Transporter Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у Жмеринскому ВП ГУНП у Вінницькій області відповідно до ст. 100 КПК України підлягає поверненню власнику ОСОБА_3 , а заходи забезпечення кримінального провадження щодо вказаного речового доказу скасуванню.
Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України звільнити на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2020 року за № 0000143 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.
Речовий доказ автомобіль «Volkswagen Transporter Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у Жмеринскому ВП ГУНП у Вінницькій області відповідно до ст. 100 КПК України поверненути власнику ОСОБА_3 , повередньо знявши з нього накладений арешт ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.03.2020 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1