ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/2577/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 липня 2020 року.
Суд обґрунтовуючи своє рішеня врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, дані про особу обвинуваченого, а також з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та з урахуванням того, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор існують, вони не змінилися.
Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_8 подала на нього апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року, та змінити йому обраний запобіжний захід на нічний домашній арешт, в разі відмови зміни запобіжного заходу визначити розмір застави.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 до затримання проживав з ОСОБА_9 , 1936 року народження, яка має ряд тяжких захворювань та потребує сторонньої допомоги, яку надавав їй ОСОБА_7 . Крім того вказує, що судом не надано оцінки про наявність у ОСОБА_7 захворювань псоріаз та гепатит , які потребують постійного лікування, що в умовах СІЗО не можливо.
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.05.2020 року змінити йому міру запобіжного заходу на більш м`яку, можливо домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю та такий, що надасть йому можливість працювати та проходити лікування. Крім того в разі не можливості зміни йому запобіжного заходу просить знизити суму застави та врахувати відсутність у нього майна та заощаджень.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що при наданні клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором належним чином не обґрунтовано та не надано суду доказів про наявність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того посилається, що має постійне місце проживання про яке відомо органам поліції та дільничному, проживав разом з бабусею, якій надавав допомогу оскільки вона хворіє.

Заслухавши доповідь головуючого судді; обвинуваченого його захисника, які підтримали апеляційні скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів проти власності та за злочин у сфері обігу наркотичних засобів за які законом передбачено покарання, у виді позбавлення волі до шести років, враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_7 він може переховуватись від слідства та суду. Крім того не виключається можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше засуджувався за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі та належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічні злочини, крім того не має офіційного місця роботи та міцних соціальних зав`язків, що в свою чергу підтверджує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Колегія суддів також враховує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 було обрано лише 31.03.2020р. , але в кримінальному провадженні об`єднані обвинувальні акти : пять за 2018 р. ; два за 2019 р. та два за 2020р., тобто до взяття під варту ОСОБА_7 продовжував скоювати злочини.

Даних щодо захворювання, які є у ОСОБА_7 унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого ; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючисьст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді