ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
336/1869/17
1-кп/336/20/2020
7 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, є пенсіонером, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 289 ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:

6 вересня 2016 року в період часу з 10-30 год. по 12-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля № будинку 24 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 32 600 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

9 листопада 2016 року в період часу з 11-35 год. до 11-50 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на стоянці супермаркету «АТБ-Маркет», розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перспективна, 51 в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 14 760 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

23 листопада 2016 року в період часу з 11-30 год. по 12-10 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 25 по вул. Земського Лікаря Лукашевича в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 27 000 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

7 грудня 2016 року в період часу з 11-50 год. по 12-10 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 40 по вул. Жуковського в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 40 000 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

18 грудня 2016 року приблизно о 13-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 30 по вул. Благовіщенській в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 21061», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 32 000 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

10 січня 2017 року приблизно о 12-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 21 по вул. Покровській в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 15 000 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму.

15 січня 2017 року приблизно о 14-40 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на стоянці супермаркету «Сільпо», розташованій на вул. Ринковій (колишня назва вул. Готвальда), 2 в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ» 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 18 260 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вказану суму.

19 січня 2017 року у період часу з 10-00 год. до 11-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 59 по вул. Павлокічкаській в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , вартістю 14 760 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму.

20 січня 2017 року в період часу з 9-55 год. до 10-30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 42 по вул. Покровській в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , вартістю 26 841 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.

24 січня 2017 року в період часу з 12-45 год. до 13-10 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Олександрівській в м. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою власного збагачення, без законних підстав та документів на право керування, через незаперті задні двері проник до салона припаркованого автомобіля «ВАЗ 21063», 1986 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , вартістю 50 000 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на вказану суму.

16 лютого 2017 року приблизно о 11-50 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на на проїжджій частині біля будинку № 111/1 по вул. Круговій/пр. Моторобудівників в. Запоріжжі, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з метою отримання транспортного засобу для пересування, без законних підстав та документів на право керування, через незачинені двері проник до салона припаркованого «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_11 , вартістю 12 000 гривень, та шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобіля, після чого, керуючи названим транспортним засобом, залишив місце пригоди, тим самим незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений свою провину у викладеному вище визнав частково та пояснив, шо 16.02.2017 року його затримали у Шевченківському районі, в районі «тещиного языка», після обіду, в світлу пору доби. Він був за кермом автомобіля «ВАЗ 2101» світлого кольору. Вказаний автомобіль стояв біля гаражів на обочині проїзної частини у Шевченківському районі по вул. Круговій. ОСОБА_8 бачив як водій вказаного авта хлопнув дверима та попрямував у бік ринку «Анголенко». Далі, ОСОБА_8 відчинив двері вказаного авта, які не були зачинені, однак спрацювала звукова сигналізація, він відкрив капот та знеструмив звуковий дзвінок, сів за кермо, підібрав ключ, завів мотор та виїхав на міст, однак був затриманий. ОСОБА_8 пояснив, що на викраденому автомобілі він хотів тільки під`їхати додому на район «Кічкас». Окрім того, суду пояснив, що знав ОСОБА_20 та один раз у 2013 році попросив його допомогти продати автомобіль «ВАЗ 2102» з донецькою реєстрацією, оскільки він вказаний автомобіль купив, але той зламався. Вдома обвинувачений зберігав «мотлох автомобільний», а саме запчастини, автомагнітоли, які купував на ринку. Заявлені потерпілими позови обвинувачений не визнав. Щиро розкаявся вчиненому 16 лютого 2017 року злочині, але в суді повністю заперечив на свою причетність до вчинення інших інкримінованих йому стороною обвинувачення злочинів.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена.
Так, свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні повідомив, що раніше з ОСОБА_8 не був знайомий, тобто до початку літа 2016 року, коли він, мабуть, за рекомендацією, приїхав до нього у Мар`ївку, де він працює і мешкає по АДРЕСА_3 . ОСОБА_20 займається ремонтом автівок для знайомих та друзів. ОСОБА_21 приїхав, як він повідомив, на власному автомобілі «ВАЗ 2102», червоного кольору, який придбав у Донецьку, на управління мав довіреність. Автомобіль потребував ремонту, проте, досить коштовного, тому ОСОБА_22 та ОСОБА_23 домовились про його продаж. У вказаний час свідок й познайомився з обвинуваченим. Через деякий час у 2016 році, можливо, у жовтні, ОСОБА_21 знову приїхав до ОСОБА_20 за кермом «ВАЗ 2107» або «ВАЗ 2105», точно не пам`ятає, червоного кольору. Свідок також показав, що це відбувалось у світлий час доби, приблизно о 14-15 годині дня. Обвинувачений запропонував купити вказаний транспортний засіб за 4 500 гривень, мав при собі технічний паспорт на автівку, запевняв, що він є власником. Проте, чи були того разу у ОСОБА_24 документи на автомобіль, з впевненістю згадати не може, оскільки він покупав (приймав) автомобілі для розборки на запчастини, а купувати разом із документами було дорожче, на той час необхідність оформлення довіреності законодавством не передбачалось. ОСОБА_22 повідомив про те, що придбав автомобіль у Донецьку у знайомих, які переїжджали на проживання до Російської Федерації. Через 1-1,5 місяців ОСОБА_22 знов приїхав до ОСОБА_20 , як він повідомив у судовому засіданні, на «ВАЗ 2106», з наявним технічним паспортом, проте власників автівок та їх номерів по всім без виключення подіям свідок не пам`ятає. ОСОБА_20 показав, що придбав вказану автівку із переданням технічного паспорта за 6 000 гривень. При цьому, ОСОБА_21 повідомив йому, що придбав цей «ВАЗ» та перепродає. Свідок зауважив, що всі автомобілі дообладнував або здійснював заміну запчастин та продавав. Через деякий час ОСОБА_21 знов приїхав з цією ж метою до ОСОБА_20 на «ВАЗ 2101» бежевого кольору, простою мовою на «копійці». ОСОБА_20 придбав його, як автомобіль, належний ОСОБА_25 , за 4 500 гривень. Згодом, через 3-4 тижні ОСОБА_8 приїздив до ОСОБА_20 на транспортному засобі «ВАЗ 21011», білого кольору, приблизно, перед Новим роком, у листопаді-грудні 2016 року, точно не пам`ятає. Автівка була облущена, ОСОБА_20 придбав її, із переданням технічного паспорта, за 1 500 гривень. Через деякий час ОСОБА_21 знов приїхав до ОСОБА_20 з метою продажу автомобіля «ВАЗ 2103» зеленого кольору. Продаж відбувся за 4 000 гривень. Свідок зауважив, що за технічним паспортом модель була «трійка», проте, як виявилось згодом, її власник думав, що це «шістка». Хоча, навіть, зовні, це був беззаперечно «ВАЗ 2103». На свято Хрещення, тобто, 19 січня 2017 року ОСОБА_21 приїхав до ОСОБА_20 та запропонував придбати у нього «ВАЗ 2101» червоного кольору, вони домовилися про ціну 1 500 гривень. Через декілька днів 21-22 січня 2017 року ОСОБА_21 приїхав до ОСОБА_20 за кермом «ВАЗ 2101» або «ВАЗ 21011». Ця автівка («копійка) відповідно до відомостей технічного паспорту мала бежевий колір, проте, зовні, він був жовтуватий. Інших транспортних засобів у ОСОБА_8 ОСОБА_20 , за його твердженням під час допиту, не купував. Свідок повідомив, що декілька разів продавав автівки особі армянської національності, на ім`я ОСОБА_26 , яке згадав на запитання прокурора. Зустріч із ОСОБА_26 відбувалась за їх домовленістю на трасі в с. Стрюково. Ціна продажу дорівнювала 3 500,00-3 700,00 гривень. Інші транспортні засоби продав на розборку запчастин Солєю, який також є свідком у даному кримінальному провадженні та здійснював продаж автозапчастин у с.Томаківка Дніпропетровської області. Крім того, зазначив, що перед тим, як перегоняв автомобілі Солєю, викуповував у ОСОБА_22 технічні паспорти на транспортні засоби, що були ним придбані раніше, приблизно за 1 000 гривень, оскільки на час купівлі не мав достатньо коштів для цього. Свідок також показав, що ремонт автівок є його бізнесом, ОСОБА_22 завжди приїздив до нього у денний час доби, іноді перед приїздом телефонував йому, іноді чекав на нього за адресою проживання ОСОБА_20 .. Слідів зламу на транспортних засобів, які він придбав у ОСОБА_8 , не було. ОСОБА_21 кожного разу керував автівками самостійно, приїздив один. Всі автомобілі були у робочому стані, із ключами від замку запалювання. Зауважив суду, що до замку можна підібрати інший комплект ключів, який буде підходити за різьбою.

Крім того, свідок ОСОБА_27 показав суду, що раніше не був знайомий із ОСОБА_28 . Потерпілих у кримінальному провадженні також не знає. Знайомий із свідком ОСОБА_20 , оскільки придбавав у нього транспортні засоби «ВАЗ» наприкінці 2016 - початку 2017 року. Купівлі-продажі відбувались без перереєстрації права власності. ОСОБА_20 передавав йому власне транспортні засоби та технічні паспорти до них. Всі автомобілі мали українську державну реєстрацію. Із власниками ОСОБА_27 не був знайомий. ОСОБА_20 повідомляв, що перекуповував ці транспортні засоби, де саме, - не розкривав, іноді шукав їх через мережу Internet або через власні канали. ОСОБА_27 здійснював розбірку машин на частини та лише у такому вигляді здійснював їх реалізацію. Про злочинне придбання автівок ОСОБА_20 йому не повідомляв. Зазначив, що купував у ОСОБА_20 транспортні засоби марки «ВАЗ» 4-5 разів, а саме: наприкінці серпня на початку осені придбав «ВАЗ 2107» червоного кольору, наприкінці листопада - на початку грудня 2016 року «ВАЗ 21011». Крім того, ним були придбані: «ВАЗ 2106» - 31.12.2016 року синього кольору (перефарбованого з світлого кольору), «ВАЗ 21011» - у січні 2017 року червоного кольору, та в цей же період «ВАЗ 21013» бежевого кольору. Вартість кожного транспортного засобу довірнювала приблизно 5 000 - 7 000 гривень, всі машини були із свідоцтвами про їх державну реєстрацію. Всі автомобільні кузови, інші запчастини, технічні документи та номерні знаки, які мали відношення до справи, були вилучені співробітниками поліції. Після розборки автомобілів документи залишались у нього. Зауважив, що ОСОБА_20 приїздив до нього сам на машинах, продаж яких здійснював.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_9 повідомив старшого оперуповноваженого Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_29 про те, що 6 вересня 2016 року в період часу з 10-30 год. по 12-00 год. біля готелю по пр. Соборному, 26 в м. Запоріжжі був угнаний автомобіль «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, з планшетом «Самсунг» та сумкою з речами /а. с. 215 т. 4/.
Крім того, згідно складеного 6 вересня 2016 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_30 протоколу того ж дня у період часу з 12-30 год. по 12-55 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинку № 24 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, навпроти готелю «Соборний», під час чого автомобіль «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено не було. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 215-220 т. 4/.
Згідно складеного 24 лютого 2017 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_31 протоколу було проведено пред`явлення ОСОБА_20 особи для впізнання по фотознімкам. В ході проведення зазначеної слідчої дії ОСОБА_20 впізнав на одному із пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка з вересня 2016 року по січень 2017 року продавала йому автомобілі «ВАЗ» /а. с. 223-225 т. 4/.
Крім того, згідно складеного 17 лютого 2017 слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 8-40 год. по 10-30 год. з дозволу власника ОСОБА_33 був проведений огляд дачної дільниці АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_8 , під час якого були виявлені та вилучені документи та речі, зокрема: планшет «Самсунг» білого кольору /а. с. 182-188 т. 5/.
За протоколом від 28 лютого 2017 року слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_34 отримала тимчасовий доступ до планшету «Самсунг» білого кольору, що знаходився на території Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області /а. с. 226-230 т. 4/, який за письмовою розпискою був повернутий за належністю потерпілому ОСОБА_9 /а.с. 231 т.4 /.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2103», 1974 року випуску, станом на 06.09.2016 року становить 32 600 гривень /а. с. 234-236 т. 4/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_10 повідомив слідчого Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області про те, що 9 листопада 2016 року в період часу з 11-35 год. до 11-50 год. невідомий угнав належний йому автомобіль «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові білого кольору, що був припаркований біля супермаркету «АТБ» по вул. Перспективній, 51 в м. Запоріжжі /а. с. 171 т. 5/.
Потерпілий ОСОБА_10 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що був власником транспортного засобу «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 09.11.2016 він відвозив на автомобілі дружину на процедури до 4-тої лікарні. Під час зворотнього шляху додому вони вирішили зупинитись біля магазину «АТБ» для придбання продуктів. На парковці біля магазину було місце для зупинки, де він і залишив свій автомобіль. Він закрив автомобіль за допомогою ключів та, за звичкою, зняв клему на багажнику автомобіля, зачинив багажник, після чого із дружиною попрямував до магазину. Через 10-15 хвилин вони повернулись з магазину, та побачили, що автомобіля на місці зупинки немає. За викликом на місце крадіжки автомобіля приїхали співробітники поліції.

Крім того, згідно складеного 9 листопада 2016 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 13-20 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої навпроти супермаркету «АТБ» по вул. Перспективній, 51 в м. Запоріжжі, під час чого автомобіль «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлено не було. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 172-178 т. 5/.
Згідно технічного паспорту автомобіль «ВАЗ 21011», 1977 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові білого кольору, належить ОСОБА_10 /а.с. 130/.
Крім того, згідно складеного 17 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 8-40 год. по 10-30 год. з дозволу власника ОСОБА_33 був проведений огляд дачної дільниці АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_8 , під час якого були виявлені та вилучені документи та речі, зокрема: задні полки для колонок, навісний багажник, автомагнітола «Гродно», /а. с. 182-188 т. 5/.
Крім того, згідно складеного 17 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_35 протоколу того ж дня у період з 11-30 год. по 11-50 год. за участю потерпілого ОСОБА_10 був проведений огляд автомобільного багажника, автомагнітоли «Гродно», фрагменту обшивки автомобіля з колонками, під час чого потерпілий впізнав вказані речі, які ті, що стояли на його автомобілі «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Детальний вигляд оглянутих речей вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 229-232 т. 5/.
Крім того, згідно складеного 21 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_35 протоколу того ж дня у період з 18-00 год. по 18-30 год. за участю ОСОБА_36 був проведений огляд виявленого під час обшуку у дворі за адресою: вул. Незалежності, 14/2 у с. Томаківка Дніпропетровської області, кузова автомобіля «ВАЗ 21011», білого кольору, під час чого ОСОБА_37 пояснював виникнення пошкоджень на оглянутих елементах кузова. Детальний вигляд оглянутого кузова вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 234-236 т. 5/.
Відповідно до звіту № 9В/04/2017 від 11.04.2017 року експерта ОСОБА_38 ринкова вартість автомобіля «ВАЗ» 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 09.11.2016 року складає 14760 гривен /а.с. 65-72/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_39 повідомив старшого оперуповноваженого Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_40 про те, що 23 листопада 2016 року в період часу з 11-30 год. по 12-10 год. невідомий незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , бежевого кольору, що був припаркований по вул. Жовтневій (теперішня назва - вул. Земського Лікаря Лукашевича), 25 в м. Запоріжжі /а. с. 239, 240 т. 4/.
Потерпілий ОСОБА_39 в судовому засіданні показав, що мав у своєму користуванні автомобіль «ВАЗ 2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , проте, враховуючи вік, право власності було оформлене на сина у 90-х роках. Так, 23.11.2016 він припаркував автівку біля будинку №25 по вул. Лікаря Лукашевича у м.Запоріжжя. В машині знаходились 2 газових балони, мішок муки та мішок цукру. Вони із дружиною залишили автівку та попрямували на оптовий ринок ОСОБА_41 придбати овочів. Повернулись до місця, де залишили автівку, це біля магазину, за 15-25 хвилин. Події відбувались об 11-30 год. 12-00 год. Підозрілих осіб на місці події не бачив, відбувався ремонт трамвайної колії, тому було багато працівників навколо. Зауважив, що незадовго перед викраденням замінив диски на машині. ОСОБА_24 раніше до слідчих дій у відділенні поліції він не бачив.
Як слідує зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 18.05.1998 року, власником автомобіля «ВАЗ 2102», 1984 року випуску, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_11 /а. с. 245 т. 4/.
Крім того, згідно складеного 21 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 17-00 год. був проведений обшук будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено автомобільна резина. Детальний опис оглянутого будинку та виявлених речей вбачається із доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування, що був долучений до матеріалів кримінального провадження /а. с. 7-16 т. 6/.
За протоколом від 28 лютого 2017 року слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_34 отримала тимчасовий доступ до двох коліс, що знаходилися на території Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області /а. с. 1-4 т. 5/, які за письмовою розпискою були повернуті за належністю потерпілому ОСОБА_42 /а.с. 6 т.5 /.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2102», 1984 року випуску, станом на 23.11.2016 року становить 27 000 гривень /а. с. 8-10 т. 5/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_12 повідомив оперуповноваженого Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_43 про те, що 7 грудня 2016 року в період часу з 11-50 год. по 12-10 год. невідомий, перебуваючи на вул. Жуковського (ЦКР «Анголенко») незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , червоного кольору /а. с. 14 т. 5/.
Потерпілий ОСОБА_12 , допитаний під час судового розгляду, надав такі свідчення. Він був власником машини «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Під час обідньої перерви у період грудня 2016 року він попрямував на ринок з метою придбання корму для свійських тварин, яких розводить за місцем проживання, а також продуктів харчування. Був відсутній протягом 15-20 хвилин. Коли повернувся до місця, де залишив автомобіль, помітив, що його немає. Продавець поряд із місце зупинки запропонувала викликати поліцію. Наряд приїхав через п`ять хвилин, розпитували його про обставини. У транспортному засобі, який був викрадений, був технічний паспорт на автомобіль, на причеп, посвідчення учасника бойових дій, копія довідки про присвоєння РНОКПП. Через деякий час співробітники поліції викликали його для огляду зазначених вище документів, проте, технічного паспорта на автомобіль серед них не було. Раніше ОСОБА_8 він не бачив.
Крім того, згідно складеного 7 грудня 2016 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_44 протоколу того ж дня у період з 12-55 год. по 13-20 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої по вул. Жуковського, 40 в м. Запоріжжі, під час чого автомобіль «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , виявлено не було. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 16-9 т. 5/.
Відповідно до листа заступника в.о. директора Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області від 13.03.2017 року власником автомобіля «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1996 року випуску, є ОСОБА_12 .
Крім того, згідно складеного 17 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 8-40 год. по 10-30 год. з дозволу власника ОСОБА_33 був проведений огляд дачної дільниці № 88 дачного товариства «Коксохімік-1» у Заводському районі м. Запоріжжя, під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено документи на ім`я ОСОБА_12 : довідку про присвоєння податкового номеру (ідентифікаційний номер), посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепа), державний реєстраційний номер НОМЕР_12 /а. с. 183-188 т. 5/.
Згідно складеного 28 лютого 2017 року протоколу слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_34 отримала тимчасовий доступ до документів на ім`я ОСОБА_12 : довідки про присвоєння податкового номеру, посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (причепа), державний реєстраційний номер НОМЕР_12 , що знаходилися на території Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області /а. с. 23-29 т. 5/. які за письмовою розпискою були повернуті за належністю потерпілому ОСОБА_12 /а.с. 31 т.5 /.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2107», 1996 року випуску, станом на 07.12.2016 року становить 40 000 гривень /а. с. 33-35 т. 5/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_13 повідомив оперуповноваженого Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_45 про те, що 18 грудня 2016 року біля 13-00 год. невідомі по вул. Благовіщенській, 30 в м. Запоріжжі незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 21061», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , в кузові білого кольору /а. с. 38, 39 т. 5/.
Потерпілий ОСОБА_13 під час судового розгляду кримінального провадження пояснив, що був власником автомобіля «ВАЗ 2106», номерні знаки вже не пам`ятає. 19 грудня 2016 або 2017 року, точно не пам`ятає, він разом із дружиною, прямував на ринок, залишив автівку, якою керував власноруч, на стоянці по вул. Благовещенській у м.Запоріжжі, номеру будинку не пам`ятає, замки, вікна та двері були зачинені. Стоянка була без охорони. Події відбувались у передобідній час. Після їх повернення з ринку приблизно через 40 хвилин автомобіля вже не було. У автомобілі ніхто не залишався. Відразу потерпілий заявив про зникнення автомобіля, наряд поліції прибув через 5-ть хвилин. Декілька разів він давав свідчення у відділенні поліції, зазначив про речі, які були у транспортному засобі на момент викрадення, переважно - це ліки. Підозр щодо особи злочинця не мав, шкода не відшкодована. Автомобіль не повернутий, проте, власником розбірки автозапчастин у Дніпропетровській області повернуті окремі частини розібраного кузову. Разом із ним було ще двоє потерпілих, яких викликали для огляду частин автомобілів поліцейські. Показав, що ключі від автівки жодній особі не передавав, мав один їх комплект. Машина обладнана газовою установкою, про що внесені відомості до технічного паспорта. Стверджував, що із ОСОБА_46 до судового розгляду справи не був знайомий, раніше його не бачив.
Крім того, згідно складеного 18 грудня 2016 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_47 протоколу того ж дня у період з 15-00 год. по 15-20 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої по вул. Ілліча, 30 в м. Запоріжжі, під час чого автомобіль «ВАЗ 21061», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , виявлено не було. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 40-44 т. 5/.
Як слідує зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 12.08.2005 року, власником автомобіля «ВАЗ 21061», 1988 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , є ОСОБА_13 /а. с. 46 т. 5/.
Крім того, згідно складеного 21 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 17-00 год. був проведений обшук будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено кузов автомобіля «ВАЗ 21061», білого кольору. Детальний опис оглянутого будинку та виявлених речей вбачається із доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування, що був долучений до матеріалів кримінального провадження /а. с. 7-16 т. 6/.
За протоколом від 28 лютого 2017 року слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_34 отримала тимчасовий доступ до кузова автомобіля «ВАЗ 21061», білого кольору, що знаходився на території Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області /а. с. 47-53 т. 5/, який за письмовою розпискою був повернутий за належністю потерпілому ОСОБА_13 /а.с. 55 т.5 /.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21061», 1988 року випуску, станом на 18.12.2016 року становить 32 000 гривень /а. с. 56-58 т. 5/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_14 повідомив оперуповноваженого Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_48 про те, що 10 січня 2017 року в період часу з 8-30 год. до 12-30 год. невідомий викрав його автомобіль «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , що був припаркований по пр. Соборному, 37 в м. Запоріжжі /а. с. 61 т. 5/.
Потерпілий ОСОБА_14 показав суду, що мав у користуванні транспортний засіб «ВАЗ 21011». З обвинуваченим не знайомий, на місці, де відбулася подія, ОСОБА_8 не бачив. Приблизно три роки тому, точніше не пам`ятає, він приїхав на вказаному автомобілі до Покровського собору по пр. Соборному, буд. 37 у м.Запоріжжі. Залишив автівку біля поштового відділення неподалік трамвайної колії та собору приблизно о 08-30 годині, в машині нікого не було із пасажирів. На автомобілі при цьому сигналізації не було встановлено. Повернувся із собору о 12-15 годині, проте, автомобілю на місці, де його залишив, не було. Слідів угону транспортного засобу на місці не було. Цінних речей у транспортному засобі не залишив. Мав один комплект ключів від автомобілю у користуванні, крім того, право керування жодній особі не передавав. Технічний паспорт від нього мав при собі. Обґрунтованих підозр щодо особи, яка могла вчинити злочин, не мав. Раніше спроб та погроз угону автівки не було. Зазначив також, що автівка повернута не була.
При цьому, вказане потерпілим місце пригоди не впливає на правильність висновку суду, адже будинок по АДРЕСА_6 та будинок по АДРЕСА_7 розташовані поряд один одного на перехресті вказаних вулиць.
Крім того, згідно складеного 10 січня 2017 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_30 протоколу того ж дня у період з 13-20 год. по 13-45 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої неподалік приміщення пошти по вул. Покровській, 21 в м. Запоріжжі, під час чого автомобіль «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , виявлено не було. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 62-65 т. 5/.
Як слідує зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 09.10.2008 року, власником автомобіля «ВАЗ 21011», 1978 року випуску, жовтого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , є ОСОБА_49 /а. с. 69 т. 4/.
Виданою 5 січня 2017 року довіреністю ОСОБА_49 уповноважив ОСОБА_14 розпоряджатися автомобілем «ВАЗ 21011», 1978 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 /а. с. 67 т. 4/.
Згідно складеного 4 березня 2017 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_50 протоколу було проведено пред`явлення ОСОБА_51 особи для впізнання по фотознімкам. В ході проведення зазначеної слідчої дії ОСОБА_52 впізнав на одному із пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка 10 січня 2017 року приблизно о 12-00 год. перебувала біля церкви по пр. Соборному в м. Запоріжжі /а. с. 73-74 т. 5/.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21011», 1978 року випуску, станом на 10.01.2017 року становить 15 000 гривень /а. с. 81-83 т. 5/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_15 повідомив слідчого Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області про те, що 15 січня 2017 року приблизно о 14-40 год. невідомий, перебуваючи біля супермаркета «Сільпо» по вул. Готвальда, 2 в м. Запоріжжі, заволодів автомобілем «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_7 /а. с. 29 т. 5/.
Потерпілий ОСОБА_15 показав суду, що протягом двох тижнів до викрадення у січні 2017 року був власником транспортного засобу «ВАЗ», номерний знак не пам`ятає. Транспортний засіб був бежевого кольору, крім криши та капоту, які перефарбовані у коричневий колір. У день, коли відбулась подія кримінального правопорушення, він поставив автомобіль на стоянку, попрямував разом із матір`ю та сином до магазину «Сільпо» для придбання окороків, при цьому, поряд із транспортним засобом підозрілих осіб не бачив. Магазин розташований на території Заводського району м.Запоріжжя, точну адресу не пам`ятає. Не мав звички, відповідно до його пояснень, наданих в суді, замикати машину на замок. Був відсутній протягом 10 хвилин. У кузові автомобілю перебувала куртка та магнітофон. Під час слідчої дії впізнав сітку від динаміка, оскільки вона була увігнута, адже не вміщувалась до рамки. Там було обладнання, окремі частини від багатьох машин. На розборці автозапчастин у Дніпропетровській області окремих частин від свого автомобілю не бачив. Обвинуваченого до проведення слідчих дій у відділенні поліції не бачив. Викрадений автомобіль та інші речі не повернуті.
Крім того, згідно складеного 15 січня 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_53 протоколу того ж дня у період з 15-40 год. по 16-10 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої з правого боку від стоянки супермаркету «Сільпо» по вул. Готвальда, 2 в м. Запоріжжі, під час чого були виявлені сліди протектора колеса автомобіля, а автомобіль «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_7 виявлено не було /а. с. 30-32 т. 6/.
Крім того, згідно складеного 20 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_35 протоколу того ж дня у період з 18-00 год. по 18-30 год. за участю потерпілого ОСОБА_15 був проведений огляд пакету з акустикою, вилученою під час огляду місця події 17.02.2017 року дачної ділянки № НОМЕР_13 дачного кооперативу «Коксохімік-1»: колонок та сітки від автомобільної колонки, під час чого ОСОБА_15 пояснював, що впізнає вказану сітку, як ту, що стояла раніше на колонці у викраденому 15.01.2017 року автомобілі «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 . Детальний вигляд оглянутих речей вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 33-35 т. 5/.
Відповідно до звіту № 9Б/04/2017 від 11.04.2017 року експерта ОСОБА_38 ринкова вартість автомобіля «ВАЗ» 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , станом на 15.01.2017 року складає 18 260 гривен /а.с. 57-65/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_16 о 11-15 год. 19.01.2017 повідомив слідчого Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_54 про те, що 19 січня 2017 року невідомий, перебуваючи по вул. Павлокічкаській, 59 в м. Запоріжжі, заволодів його автомобілем «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , в кузові червоного кольору /а. с. 40 т. 6/.
Крім того, згідно складеного 19 січня 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_55 протоколу того ж дня у період з 11-20 год. по 11-45 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої на розі будинку по вул. Павлокічкаській, 59 в м. Запоріжжі, під час чого автомобіль «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , виявлено не було /а. с. 41 т. 6/.
Як слідує зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 22.03.1996 року, власником автомобіля «ВАЗ 21011», 1977 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , є ОСОБА_56 /а. с. 248 т. 5/.
Крім того, згідно складеного 21 лютого 2017 слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 17-00 год. був проведений обшук будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено кузов автомобіля «ВАЗ 21011», червоного кольору. Детальний опис оглянутого будинку та виявлених речей вбачається із доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування, що був долучений до матеріалів кримінального провадження /а. с. 7-16 т. 6/.
Крім того, згідно складеного 21 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_35 протоколу того ж дня у період з 17-00 год. по 17-15 год. за участю потерпілого ОСОБА_16 був проведений огляд виявленого під час обшуку у дворі за адресою: вул. Незалежності, 14/2 у с. Томаківка Дніпропетровської області, кузова автомобіля «ВАЗ 21011», червоного кольору, під час чого ОСОБА_16 пояснював, що особисто зашивав обшивку салону автомобіля. Детальний вигляд оглянутого кузова вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 43-46 т. 6/.
Згідно складеного 6 квітня 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_57 протоколу було проведено пред`явлення ОСОБА_20 особи для впізнання по фотознімкам. В ході проведення зазначеної слідчої дії ОСОБА_20 впізнав на одному із пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка з вересня 2016 року по січень 2017 року продавала йому автомобілі /а. с. 47-49 т. 6/.
Відповідно до звіту № 9А/04/2017 від 11.04.2017 року експерта ОСОБА_38 ринкова вартість автомобіля «ВАЗ» 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , станом на 19.01.2017 року складає 14760 гривен /а.с. 73-80 т. 6/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_17 повідомив оперуповноваженого Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_58 про те, що 20 січня 2017 року в період часу з 9-55 год. до 10-30 год. невідомий, перебуваючи біля будинку № 42 по вул. Покровській в м. Запоріжжі, угнав автомобіль «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , в кузові бежевого кольору /а. с. 86 т. 5/.
Потерпілий ОСОБА_17 в судовому засіданні надав свідчення, відповідно до яких він користувався автомобілем державний реєстраційний номер НОМЕР_9 . Власник транспортного засобу - ОСОБА_59 . Користувався ним потерпілий протягом приблизно одного року, без реєстрації права власності. Показав, що придбав авто у власника, має на підтвердження розписку. 20.01.2017, приблизно о 09-55 год. - 10-30 год. він попрямував на вказаному транспортному засобі разом із дружиною на ринок «Анголенко» з метою придбання телефону з приводу дня народження матері у якості подарунку. Були із дружиною відсутні протягом 30 хвилин. Автомобіль був припаркований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 42. Він зателефонував за контактними телефонами поліції та прокуратури, проте, пошуки до встановлення місця знаходження автівки не призвели. У лютому 2017 року його викликали до Олександрівського відділення поліції для огляду вилучених речей. Він упізнав кришку з баку та магнітолу.
Крім того, згідно складеного 20 січня 2017 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_60 протоколу того ж дня у період з 10-40 год. по 11-20 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинку № 42 по вул. Покровській в м. Запоріжжі, під час чого автомобіль «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , виявлено не було. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 87-92 т. 5/.
Крім того, згідно складеного 17 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 8-40 год. по 10-30 год. був проведений огляд дачної дільниці АДРЕСА_4 , під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено магнітолу «Містері» /а. с. 183-188 т. 5/.
Крім того, згідно складеного 21 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 17-00 год. був проведений обшук будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено автомобільна резина, бензинові баки, кузов автомобіля «ВАЗ 21013». Детальний опис оглянутого будинку та виявлених речей вбачається із доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування, що був долучений до матеріалів кримінального провадження /а. с. 7-16 т. 6/.
За протоколом від 28 лютого 2017 року слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_34 отримала тимчасовий доступ до кузова автомобіля «ВАЗ 21013», кришки бака, магнітоли «Містері» та колеса що знаходилися на території Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області /а. с. 94-98 т. 5/, які за письмовою розпискою були повернуті за належністю потерпілому ОСОБА_17 /а.с. 100 т.5 /.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21013», 1984 року випуску, станом на 20.01.2017 року становить 26 841 гривень /а. с. 102-104 т. 5/.
За протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_18 повідомив оперуповноваженого Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_45 про те, що 24 січня 2017 року в період часу з 12-45 год. до 13-10 год. невідомий, перебуваючи на вул. Олександрівській в м. Запоріжжі, незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 21063», 1986 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , в кузові бежевого кольору /а. с. 107 т. 5/.
Потерпілий ОСОБА_18 під час судового розгляду справи показав, що мав право керування автомобілем «ВАЗ 2106», 1986 р.в. Автомобіль був придбаний його батьком ОСОБА_61 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у 2007 році автомобіль перейшов до нього у власність, разом із будинком. Його ОСОБА_62 внесено до технічного паспорту, відповідно, він мав право керування. Події відбувались 20 січня, рік не пам`ятає точно, приблизно о 12-30 год. - 13-00 год. Він залишив транспортний засіб неподалеку від Жовтневого ВП, попрямував приблизно на 20 хвилин на ринок «Анголенко». Коли не побачив свого автомобіля, подумав, що його евакуйовано на штрафний майданчик у зв`язку із зупинкою у забороненому місці. Викликав поліцію. ОСОБА_8 бачив вжу у слідчого. Додав, що пасажирські двері справа погано зачинялась, міг не замкнутися замок до кінця. У транспортному засобі на момент викрадення був телефонний записник із великою кількістю телефонних номерів, магнітола «Піонер», домашня лампа з довгим шнуром. Магнітолу та лампу йому повернули. о проведення слідчих дій у відділенні поліції потерпілий ОСОБА_24 не бачив.
Крім того, згідно складеного 24 січня 2017 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_63 протоколу того ж дня у період з 14-50 год. по 15-10 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої на розі біля будинку № 3 по вул. Олександрівській в м. Запоріжжі, під час чого автомобіль «ВАЗ 21063», 1986 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , виявлено не було. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 109-112 т. 5/.
Згідно технічного паспорту автомобіль «ВАЗ 21063», 1986 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , належить ОСОБА_64 , а право керування названим транспортним засобом має ОСОБА_18 /а.с. 113-116/.
Крім того, згідно складеного 21 лютого 2017 слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 17-00 год. був проведений обшук будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено автомобільну магнутолу «Піонер». Детальний опис оглянутого будинку та виявлених речей вбачається із доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування, що був долучений до матеріалів кримінального провадження /а. с. 7-16 т. 6/.
За протоколом від 28 лютого 2017 року слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_34 отримала тимчасовий доступ, зокрема, до магнітоли «Піонер», що знаходилася на території Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області /а. с. 117-121 т. 5/, яка за письмовою розпискою була повернута за належністю потерпілому ОСОБА_18 /а.с. 123 т.5 /.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21063», 1986 року випуску, станом на 24.01.2017 року становить 50 000 гривень /а. с. 125-1274 т. 5/.
Потерпілий ОСОБА_19 суду дав свідчення, згідно яких він був власником автомобіля «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_11 . Події відбувались у 2017 році. Свій транспортний засіб у вказаний час залишив при в`їзді до «гортопу», після 10-00 год. ранку. Його викликали до Шевченківського ВП, коли знайшлась автівка. Так, після дзвінка він поїхав на перехрестя з вул. Червоною у м.Запоріжжі, до моста, неподалеку від трамвайної колії, при в`їзді на оптовий ринок. Там побачив свій транспортний засіб, обсипаний червоним порошком, та ще близько 4-х машин, поряд стояв ОСОБА_8 , його руки були на капоті машини, жодних пояснень він тоді не давав. Після цього потерпілий попрямував до відділу поліції для надання пояснень. Автівка згодом була йому повернута.

Згідно складеного 16 лютого 2017 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_65 протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 13-20 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої на проїжджій частині біля будинку № 46 по вул. Троїцькій поряд з перехрестям вул. Троїцької з вул. Жуковського в м. Запоріжжі, де було виявлено автомобіль «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_11 , біля якого знаходився ОСОБА_8 . При цьому, з дозволу володільця ОСОБА_19 вказаний автомобіль було також оглянуто, під час чого в салоні транспортного засобу були виявлені та вилучені: 4 сліди папілярних візерунків рук та зв`язка ключів з 6 штук. Детальний вигляд оглянутого автомобіля вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 108-110 т. 4/.
За протоколом від 16 лютого 2017 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_66 . ОСОБА_8 було затримано того ж дня фактично о 12-10 біля будинку № 46 по вул. Троїцькій в м. Запоріжжі. При цьому, у обвинуваченого біло виявлено та вилучено три зв`язки ключів /а.с. 158-160 т.5/.
Крім того, згідно складеного 16 лютого 2017 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_65 протоколу того ж дня у період з 13-30 год. по 13-45 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої на проїжджій частині біля будинку № 111/1 по вул. Круговій/пр. Моторобудівників м. Запоріжжі, де на сніговій поверхні були виявлені сліди автомобільних шин. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 114, 115 т. 4/.
Як слідує з висновку експерта ОСОБА_67 № 1-206 від 06.03.2017 року, два сліду папілярних узорів рук, вилучених 16.02.3017 року під час огляду автомобіля «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_11 , по вул. Круговій, 111 в м. Запоріжжі залишені пальцями правої руки ОСОБА_8 /а. с. 116-125 т. 4/.
Як вбачається з висновку від 27.02.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21013», 1987 року випуску, станом на 16.02.2017 року становить 12 000 гривень /а. с. 147-149 т. 4/.
11 квітня 2017 року за показаннями підозрюваного ОСОБА_8 було проведено слідчий експеримент. В ході проведення зазначеної процесуальної дії ОСОБА_8 на відповідних місцях подій продемонстрував, яким саме чином він здійснював угони автомобілів на території Заводського району м. Запоріжжя, із зазначенням конкретних місць скоєних інкримінованих злочинів та вчиненних дій, спрямованих на заволодіння транспортними засобами марки «ВАЗ». Детальний опис вчинених ОСОБА_8 дій із заволодіння транспортними засобами вбачається із доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування, що був долучений до матеріалів кримінального провадження /а. с. 52-56 т. 6/.
22 березня 2017 року за показаннями підозрюваного ОСОБА_8 було проведено слідчий експеримент. В ході проведення зазначеної процесуальної дії ОСОБА_8 на відповідних місцях подій продемонстрував, яким саме чином він здійснював угони автомобілів на території Олександрівського району м. Запоріжжя, із зазначенням конкретних місць скоєних інкримінованих злочинів та вчиненних дій, спрямованих на заволодіння транспортними засобами марки «ВАЗ». При цьому, зазначав, что транспортні засоби він переміщав за межі м. Запоріжжя для їх реалізації. Детальний опис вчинених ОСОБА_8 дій із заволодіння транспортними засобами вбачається із доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування, що був долучений до матеріалів кримінального провадження /а. с. 129-134 т. 5/.
Крім того, при під час слідчого експерименту обвинувачений зазначав, что на транспортних засобах він прямував за межі м. Запоріжжя для їх реалізації.
При цьому, суд не може визнати за достовірні та належні докази наданий за запитом слідчого Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_68 відеозапис від 09.02.2016 року ділянки місцевості біля «АТБ Маркету» по вул. Песпективній, 51 в м. Запоріжжі, що був оглянутий слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_57 за протоколом від 16 лютого 2017 року, та добровільно виданий потерпілим ОСОБА_14 відеозапис від 10.01.2017 року ділянки місцевості по пр. Соборному / вул. Покровській, 21 в м. Запоріжжі, що був оглянутий слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_50 за протоколом від 22 березня 2017 року, оскільки при дослідженні вказаних записів в судовому засіданні було встановлено, що якість таких записів не дозволяє ідентифікувати осіб, зображення яких на них зафіксовано, а тому суд критично ставиться до відтворених у суді вказаних відеозаписів як до доказів винуватості ОСОБА_8 /а. с. 223-228 т. 5/.
Також, критично суд ставиться й до проведеного 17 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 огляду човнових боксів № 6 та № 28 товариства човноволодільців «Кічкас» по вул. Софії Перевської, 2 в м. Запоріжжі /а. с. 207-213 т. 5/, проведеного 20 лютого 2017 року огляду ділянки місцевості, розташованої по АДРЕСА_5 /а. с. 249-252 т. 5/, та проведених 20 лютого 2017 року названим слідчим обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_8 /а. с. 237-244 т. 5/ та огляду ділянки місцевості, розташованої по АДРЕСА_5 /а. с. 249-252 т. 5/, оскільки виявлення під час проведення названих слідчих дій численних автомобільних запчастин, державних реєстраційних номерів на транспортні засоби, особистих документів громадян та документів на автомобілі, які не мають прямого відношення до фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, не може свідчити про причетність обвинуваченого до їх вчиненя.
Перелічені вище та перевірені під час судового розгляду докази є допустимими та належними, вони отримані у законному порядку, є конкретними та узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються установлені судом фактичні обставини справи.
Та обставина, що показання допитаних судом свідків та потерпілих про фактичні обставини справи не в повній мірі відповідають одні одним, зокрема, щодо розвитку подій у часі, їх конкретизації, на думку суду, зумовлена об`єктивними факторами, а саме, тривалим проміжком часу, що минув від подій інкримінованих ОСОБА_8 злочинів до моменту допитів вказаних учасників кримінального провадження у судових засіданнях, а також самою чималою кількістю епіздів злочинної діяльності обвинуваченого.
Крім того, посилання захисника на те, що перелічені вище слідчі експерименти проводилися з порушенням права ОСОБА_8 на захист, спростовуються наявними у матеріалах кримінального провадження відповідними протоколами роз`яснення права на захист, в яких обвинувачений виклав власну позицію про те, що бажає захищати себе самостійно. Такий висновок суду підкріплюється й тим, що на досліджених відеозаписах слідчих експериментів обвинувачений добровільно надає показання, а у виготовлених протоколах проведених за його участю слідчих дій засвідчує їх правильність власним підписом, не виказуючи жодних зауважень як до їх змісту, так до порушення при цьому будь-яких його прав, в т.ч. і права на захист.
Отже, проаналізувавши вищевказану сукупність досліджених достовірних та перевірених у судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах при вищевикладених судом обставинах доведена повністю.
При цьому, доводи захисника про недопустимість доказів висновків ТОВ «Нотаріус» не впливають на вказаний висновок суду, виходячи з нижченаведеного.
Як вбачається із перерахованих вище висновків ТОВ «Нотаріус», такі було надано суб`єктом діяльності - ТОВ «Нотаріус», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України. Основним документом в оціночній галузі є Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Згідно ч.1 ст. 5 названого Закону суб`єктами оціночної діяльності, зокрема, є суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.
При цьому, ТОВ «Нотаріус» є юридичною особою, видами господарської діяльності якої є: оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; веб-портали; агентства нерухомості (основний);
діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; інша професійна, наукова та технічна діяльність, - яка є й суб`єктом оціночної діяльності.
Перелічені відомості перебувають у публічному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і у Державному реєстрі оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, й не викликають у суду сумнівів
Відповідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.
Висновки було надано оцінювачем ТОВ «Нотаріус» ОСОБА_69 , який також включений до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності за напрямком оцінки майна: «Оцінка об`єктів в матеріальній формі», спеціалізація 1.7 (п.5 «Положення про видачу сертифікатів суб`єктів оціночної діяльності», що затверджене наказом Фонду державного майна України 14.03.2002 № 479 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 28 березня 2002 р. за № 312/6600). При цьому оцінювач ОСОБА_69 склав кваліфікаційний іспит та 09.02.2013 року одержав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серії МФ № 8679, про що достовірно вбачається із останнього.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст. 84 КПК України).
Оскільки положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать, зокрема, фізичним та юридичним особам України на території України, і використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні (ст. 1 названого Закону), то, підписані оцінювачем ОСОБА_69 , який безпосередньо проводив оцінку майна, і скріплені підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності директором ТОВ «Нотаріус» ОСОБА_70 звіти про оцінку майна, надані у формі висновків, на думку суду, є належними та допустимими доказами, які достовірно підтверджують вартість майна потерпілих.
Крім того, доводи захисника про недопустимість доказів протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками через, зокрема, спотворення у протоколах зображень осіб, які на вигляд за віком значно різняться, та фотограції яких пред`являлися для впізнання, не спростовують встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи, виходячи з нижченаведеного.
Так, вищеперелічені протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками є лише одним із видів доказів у кримінальній справі. При цьому, жоден доказ не має для суду наперед встановленого доказового значення, та має оцінюватися у сукупності з іншими дослідженими доказами.
Практикою Європейського Суду з прав людини, викладеною у рішенні «Хан проти Сполученого Королівства», визначено, що, хоча один із доказів і містить ознаки процесуального порушення, проте, сам судовий розгляд був справедливим та інші докази у своїй сукупності свідчать про винуватість особи, а сам факт вчинення діяння розумних сумнівів не викликає, суд не зобов`язаний визнавати цей доказ недопустимим.
Враховуючи те, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками містять фактичні дані про наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, а такі дані знайшли своє підтвердження іншими доказами, в т.ч. і показаннями свідків, за участю яких і проводилися вказані слідчі дії, сам факт вчинення при вищевикладених обставинах кримінальних правопорушень, які ставляться за провину обвинуваченому, розумних сумнівів не викликає, зазначені протоколи також приймаються до уваги судом як докази винуватості ОСОБА_8 .
Отже, суд, на виконання вимог ст. 67 КПК України, аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням наведені докази, з урахуванням їх допустимості, належності достатності, об`єктивності та достовірності, враховуючи, що по справі було забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд усіх її фактичних обставин, дійшов висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, що було судом викладено вище.
При цьому, критично ставиться до показань обвинуваченого про непричетсність до злочинів, які мали місце до 16 лютого 2017 року розцінюючи це як обраний обвинуваченим спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені тяжкі кримінально-карані діяння.
Суд приймає до уваги ті показання обвинуваченого суду, які відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом у цьому вироку щодо вчиненого ОСОБА_8 незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_19 .

Таким чином, підстав для будь-яких розумних сумнівів щодо доведеності винуватості ОСОБА_71 у незаконних заволодіннях транспортними засобами вищевказаних потерпілих під час судового розгляду справи встановлено не було, а тому суд дії обвинуваченого кваліфікує за епізодом від 6 вересня 2016 року за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, а за іншими епізодами обвинувачення (від 9 листопада 2016 року, від 23 листопада 2016 року, від 7 грудня 2016 року, від 18 грудня 2016 року, від 10 січня 2017 року, від 15 січня 2017 року, від 19 січня 2017 року, від 20 січня 2017 року, від 24 січня 2017 року, від 16 лютого 2017 року) - за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При цьому, суд зауважує, що за встановленими під час судового розгляду фактичними обставинами справи незаконне заволодіння ОСОБА_8 транспортним засобом ОСОБА_18 біля будинку № 3 по вул. Олександрівській в м. Запоріжжі мало місце саме 24 січня 2017 року, а не 20-го числа як про це помилково зазначено в обвинувальному акті.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачувався у нижченаведеному.
3 вересня 2016 року у період часу з 11 год. 40 хв. по 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 знаходячись біля буд. № 6 по пр. Соборному у м. Запоріжжі, з метою збагачення шляхом викрадення чужого майна, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, запримітив автомобіль «ВАЗ 21065», фіолетового кольору, реєстраційні номерні знаки « НОМЕР_14 ». Далі, обравши вказаний автомобіль об`єктом вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що поблизу нього нікого не має, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться ніким непоміченими, діючи умисно, із корисливих мотивів, таємно, за допомогою заздалегідь приготовленого предмету скоєння злочину, а саме ключів, шляхом підбору, відкрив водійські двері вказаного автомобіля, сів за кермо, вставив ключ до замку запалювання привів двигун у роботу та рушив до с. Марїівка Запорізького р-ну Запорізької обл., тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, що належить ОСОБА_72 , спричинивши йому матеріальних збитків на загальну суму 35000 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Натомість, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_8 підлягає виправанню за вказаним обвинуваченням, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
На підтвердження викладеного обвинувачення стороною обвинувачення були надані суду наступні докази.
Так, за протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_73 повідомив оперуповноваженого Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_74 про те, що невідома особа 3 вересня 2016 року у період часу з 11-45 год. по 12-10 год. у районі Комунарської поліклініки по пр. Соборному в м. Запоріжжі заволоділа його автомобілем «ВАЗ 21065», 1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_14 /а. с. 164 т. 4/.
Потерпілий ОСОБА_73 показав суду, що був власником транспортного засобу ВАЗ 21065, д.н. НОМЕР_15 . 03 вересня, це був суботній день, він на машині приїхав на ринок біля залізничного вокзалу «Запоріжжя-1». Було людно. Залишив транспортний засіб неподалеку від ринку на місці для паркування. Коли повернувся, побачив що машини немає на тому місці, де її залишив. Деякий час намагався її найти неподалік від місця події, проте, до результатів його дії не призвели, тому ОСОБА_73 викликав поліцію, яка прибула за 5 хвилин. Пошуки поліції також до встановлення місця знаходження автомобілю відразу не призвели. Були проведені необхідні слідчі дії. Через 1-2 місяці йому зателефонували з відділення поліції та викликали для огляду запчастин у с.Томаківка Дніпропетровської області. Там на розборці автозапчастин знайшов задній мост його автомобіля по характерних відмітках, який йому віддали.
Крім того, згідно складеного 3 вересня 2016 року слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_75 протоколу того ж дня у період з 12-50 год. по 13-20 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої біля входу до МСЧ «Комунар» по пр. Соборному в м. Запоріжжі, під час чого автомобіль «ВАЗ 21065», державний реєстраційний номер НОМЕР_14 , виявлено не було. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 166-169 т. 4/.
Як слідує зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 22.01.2002 року, власником автомобіля «ВАЗ 21065», 1999 року випуску, фіолетового кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_14 , є ОСОБА_73 /а. с. 171 т. 4/.
Власною письмовою заявою ОСОБА_27 добровільно видав слідчому ОСОБА_76 корпус заднього моста автомобіля «ВАЗ 2106» /а. с. 174 т. 4/.
Крім того, згідно складеного 24 лютого 2017 року слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_76 протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 12-40 год. за участю потерпілого ОСОБА_77 був проведений огляд виданого ОСОБА_27 заднього моста. При цьому, потерплий впізнав міст, як той, що раніше стояв на належному йому автомобілі «ВАЗ 21065» /а. с. 175, 176 т. 4/.
Згідно складеного 24 лютого 2017 року слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_76 протоколу було проведено пред`явлення ОСОБА_20 особи для впізнання по фотознімкам. В ході проведення зазначеної слідчої дії ОСОБА_20 впізнав на одному із пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка у вересні 2016 року продала йому автомобіль «ВАЗ 2106» червоного кольору /а. с. 179-184 т. 4/.
Відповідно до довідки слідчого СВ ОСОБА_76 ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21065» складає 35 000 гривень /а. с. 170 т. 4/, проте суд критично оцінює таку довідку та не може покласти її в підгрунтя обвинувального вироку, оскільки жодних повноважень на оцінку майна слідчий не мав.
Отже, з досліджених перерахованих вище доказів можна дійти висновку про те, що невстановлена особа 3 вересня 2016 року у період часу з 11-45 год. по 12-10 год. біля входу до МСЧ «Комунар», що розташований по пр. Соборному в м. Запоріжжі, незаконно заволоділа автомобілем «ВАЗ 21065», 1999 року випуску, фіолетового кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_14 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_78 , а згодом ОСОБА_27 добровільно видав слідчому ОСОБА_76 корпус заднього моста автомобіля «ВАЗ 2106», який 24 лютого 2017 року ОСОБА_73 впізнав, як міст, що раніше стояв на належному йому автомобілі.
При цьому, стороною обвинувачення суду не було надано жодного доказу про причетність саме ОСОБА_8 до незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_77 при вищевказаних обставинах.
Та обставина, що за складеним 24 лютого 2017 року слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_76 протоколом ОСОБА_20 впізнав на одному із пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка у вересні 2016 року продала йому автомобіль «ВАЗ 2106» червоного кольору /а. с. 179-184 т. 4/, не впливає на висновок суду, адже названий свідок не визначив, який конкретно транспортний засіб був проданий йому ОСОБА_8 , а тому суд не може дійти однозначного висновку про те, що такий автомобіль належав саме ОСОБА_78 , який хоча і отримав виданий ОСОБА_27 задній міст від «ВАЗ 2106», проте й щодо походження такої запчастини через злочинні дії саме ОСОБА_8 стороною обвинувачення достовірних доказів надано суду не було.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачувався у нижченаведеному.
3 листопада 2016 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись біля буд. № 8 по пр. Соборному у м. Запоріжжі, з метою збагачення шляхом викрадення чужого майна, запримітив автомобіль «ВАЗ 2106» реєстраційні номерні знаки « НОМЕР_16 ». Далі, обравши вказаний автомобіль об`єктом вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що поблизу нього нікого не має, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться ніким непоміченими, діючи умисно, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь приготовленого предмету скоєння злочину, а саме ключа, відкрив водійські двері вказаного автомобіля, звідки викрав барсетку чорного кольору, із ненатуральної шкіри, матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились документи:

- паспорт громадянина України на ім`я потерпілого ОСОБА_79 , свідоцтво про технічний огляд моторного човна, паспорт на двигун човна, матеріальної цінності не представляють;

- мобільний телефон «Samsung С 5212» в корпусі чорного кольору, вартістю 1200 грн. 00 коп., який належить потерпілому ОСОБА_80 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_17 , вартістю 15 грн. 00 коп., натягач ланцюга авто «ВАЗ» вартістю 100 грн. 00 коп., спричинивши йому матеріальних збитків на загальну суму 1315 грн. 00 коп. Після цього, ОСОБА_8 зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Натомість, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_8 підлягає виправанню за вказаним обвинуваченням, оскільки також не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

На підтвердження викладеного обвинувачення стороною обвинувачення були надані суду наступні докази.
Так, за протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_81 повідомив інспектора Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_82 про те, що невідомі 3 листопада 2016 року у період часу з 11-00 год. по 11-45 год. навпроти будинку № 8 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, з автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_16 , викрали документи та мобільний телефон «Самсунг» /а. с. 164 т. 4/.
Потерпілий ОСОБА_81 під час судового розгляду кримінального провадження показав, що точну дату вчинення події кримінального правопорушення не пам`ятає, приблизно, це був листопад 2016 року. Він працював в той час водієм, був за кермом службової машини ВАЗ д.н. НОМЕР_18 . У вказаний час залишив машину по пр..Соборному неподалеку від ринку. Точну адресу не пам`ятає. Залишив в машині паспорт, технічний паспорт на транспортний засіб, барсетку та набір ключів, крім того, документи на човен та телефон. Паспорт громадянина України віднайдений вже після того, як він отримав новий паспорт. Зауважує, що раніше до проведення слідчих дій у Комунарському відділенні поліції - ОСОБА_24 ніколи не бачив. Крім того, надав свідчення, відповідно до яких, коли він повернувся до місця, де залишив машину, побачив, що вона зачинена, але не повністю. А коли виявив, що немає барсетки, йому все стало зрозуміло.
Крім того, згідно складеного 3 листопада 2016 слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_83 протоколу того ж дня у період з 12-30 год. по 12-45 год. був проведений огляд автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_16 , що був розташований навпроти будинку № 8 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, водійські двері якого знаходилися у відчиненому стані, а у салоні транспортного засобу, при цьому, була виявлена та вилучена зв`язка з 4-х ключів. Детальний вигляд оглянутого автомобіля та зв`язки ключів вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 187-190 т. 4/.
Крім того, згідно складеного 17 лютого 2017 року слідчим СВ Заводського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_32 протоколу того ж дня у період з 8-40 год. по 10-30 год. був проведений огляд дачної дільниці № НОМЕР_13 дачного товариства «Коксохімік-1» у Заводському районі м. Запоріжжя, під час якого, зокрема, було виявлено та вилучено барсетку чорного кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_81 , мобільний телефон «Самсунг» та довідка про присвоєння реєстраційного податкового номеру також на ім`я ОСОБА_81 /а. с. 183-188 т. 5/.
За складеним 21 лютого 2017 року слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_76 протоколу того ж дня у період з 11-20 год. по 12-10 год. у приміщенні службового кабінету № 13 Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області за участю потерпілого ОСОБА_81 був оглянутий поліетиленовий пакет, в якому було виявлено чорну сумку (барсетку), паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_81 та довідка про присвоєння реєстраційного податкового номеру також на ім`я ОСОБА_84 . Детальний вигляд оглянутих речей та документів вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 191-205 т. 4/.
За протоколом від 24 лютого 2017 року слідчий СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_76 отримала тимчасовий доступ до чорної барсетки, паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_81 , довідки про присвоєння реєстраційного податкового номеру також на ім`я ОСОБА_81 та мобільного телефону «Самсунг С 5212», що були передані на зберігання ОСОБА_81 за належністю /а. с. 208-212 т. 4/.
Отже, з досліджених перерахованих вище доказів можна дійти висновку про те, що невстановлена особа 3 листопада 2016 року у період часу з 11-00 год. по 11-45 год. навпроти будинку № 8 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, з припаркованого автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_16 , шляхом підбору ключа проникла до салона вказаного автомобіля, звідтки таємно викрала барсетку чорного кольору, в якій знаходились паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_81 та належний останньому мобільний телефон «Самсунг С 5212», які були виявлені та вилучені 17 лютого 2017 року під час огляду дачної дільниці № НОМЕР_13 дачного товариства «Коксохімік-1» у Заводському районі м. Запоріжжя, де проживав ОСОБА_8 .
При цьому, стороною обвинувачення суду не було надано жодного доказу про причетність саме ОСОБА_8 до таємного викрадення майна ОСОБА_81 при вищевказаних обставинах.
Та обставина, що викрадене майно потерпілого було виявлене за місцем проживання обвинуваченого (на дачній дільниці № НОМЕР_13 дачного товариства «Коксохімік-1» у Заводському районі м. Запоріжжя) не може беззаперечно свідчити про причетність саме ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому стороною обвинувачення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачувався у нижченаведеному.
4 листопада 2016 року, приблизно о 12-00 ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись на проїжджій частині дворової території біля під`їзду № 7 будинку АДРЕСА_9 , діючи повторно з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, шляхом підбору ключів, які в нього були при собі, відкрив водійські двері автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_19 , 1987 року випуску, номер кузова № НОМЕР_20 , червоного кольору, сів за кермо автомобіля та за допомогою підібраного автомобільного ключа, який він вставив до замку запалювання завів автомобіль та рушив в бік вулиці Червона в м. Запоріжжі, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_85 , вартість якого згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки від 22.03.2017 становить 15000 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел на вказаному автомобілі ОСОБА_8 залишив територію Шевченківського району міста Запоріжжя і направився до села Мар`ївка, Запорізького району, Запорізької області, де продав викрадений автомобіль.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Натомість, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_8 підлягає виправанню за вказаним обвинуваченням, оскільки також не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
На підтвердження викладеного обвинувачення стороною обвинувачення були надані суду наступні докази.
Потерпілий ОСОБА_86 показав, що приблизно з 2000 року був власником транспортного засобу ВАЗ 2107, 1987 р.в., д.н. НОМЕР_21 . Події відбувались перед Новим роком, проте, точно часу зазначити не може, приблизно у листопаді-грудні 2016 року. На вул. Моторобудівників у м.Запоріжжі мешкала його донька, яка на той час перебувала у декретній відпустці. ОСОБА_86 здійснював ремонт її квартири. Так, у вказаний час, ОСОБА_86 на вказаному транспортному засобі приїхав до будинку, в якому мешкала донька, залишив машину біля під`їзду на узбіччі. В ній були деякі інструменти для ремонту. Після цього він повідомив доньку про те, що на автобусі прямує до вул. Малиновського, оскільки йому необхідно було вийти на роботу. Він працював водієм маршрутного таксі. Свою машину він залишив біля будинку доньки. Коли він доїхав до зупинки «Південний ринок», приблизно об 11-45 годині, йому зателефонувала донька, яка подумала, що він все ж таки поїхав на власній автівці, оскільки машини біля будинку вже не було. Було викликано поліцію. Він був присутнім під час слідчих дій у с.Томаковка. Слідчий повідомив йому про те, що встановлено особу підозрюваного у вчиненні злочину. Подав цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Шкода, спричинена йому внаслідок вчинення злочину, не відшкодована. Обвинуваченого побачив під час провадження справи в суді.
Так, згідно складеного 4 листопада 2016 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_65 протоколу того ж дня у період з 12-50 год. по 13-40 год. був проведений огляд ділянки місцевості, розташованої біля під`їзду № 7 будинку АДРЕСА_9 , де на ґрунтовій поверхні були виявлені сліди протектору автомобільних шин. Детальний вигляд оглянутої місцевості вбачається із доданих до протоколу фотоілюстрацій /а. с. 130-132 т. 4/.
Як слідує зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 29.11.2003 року, власником автомобіля «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_19 , є ОСОБА_86 /а. с. 131 т. 4/.
Як вбачається з висновку від 22.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ВЕП «СТАНДАРТ-СЕРВІС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 167053/14 від 13.10.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, станом на 04.11.2016 року становить 15 000 гривень /а. с. 137-139 т. 4/.
Згідно складеного 1 березня 2017 року старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_87 протоколу було проведено пред`явлення ОСОБА_20 особи для впізнання по фотознімкам. В ході проведення зазначеної слідчої дії ОСОБА_20 впізнав на одному із пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка на початку листопада 2016 року продала йому автомобіль «ВАЗ 2101» червоного кольору /а. с. 134-136 т. 4/.
При цьому, суд не може покласти в підгрунття обвинувального висновку протокол слідчого експерименту від 17 березня 2017 року на підставі наступного.
Дійсно, 17 березня 2017 року за показаннями підозрюваного ОСОБА_8 було проведено слідчий експеримент. В ході проведення зазначеної процесуальної дії ОСОБА_8 на відповідних місцях подій продемонстрував, яким саме чином він здійснював угони автомобілів на території Шевченківського району м. Запоріжжя, в т.ч. і транспортного засобу ОСОБА_88 . Детальний опис вчинених ОСОБА_8 дій із заволодіння транспортними засобами вбачається із доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування, що був оглянути старшим слідчим Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_87 за протоколом від 17.03.2017 року та долучений до матеріалів кримінального провадження /а. с. 140-146 т. 4/.
Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист (ч.1 ст. 63 Консттуції України).
Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема, таке діяння, як порушення права особи на захист (п.3 ч.2 ст. 87 КПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, 16 лютого 2017 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_87 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. ст. 208-211 КПК України /а.с. 158-160 т.5/.
Того ж дня на підстві повідомлення оперативного чергового Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_89 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області адвокату ОСОБА_90 було видано доручення від 16.02.2017 року за № 008-0000830 для здійснення захисту ОСОБА_8 , як особи, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманю та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, в дорученні зазначено, що строк його дії протягом затримання та/або тримання вказаної особи під вартою.
І адвокат ОСОБА_91 була залучена до участі у справі в якості захисника затриманого ОСОБА_8 , про що достовірно слідує із протоколу затримання ОСОБА_8 від 16.02.2017 року, відповідно до якого адвокат брала участь у вказаній процесуальній дії /а.с. 158-160 т.5/.
Крім того, адвокат ОСОБА_91 і надалі брала участь у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 16.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та в межах якого ОСОБА_8 , власне, й було затримано. Так, 17 лютого 2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_92 , при секретарі ОСОБА_93 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_94 , захисника адвоката ОСОБА_95 , підозрюваного ОСОБА_8 ула постановлена ухвала /№ 336/952/17, пр. № 1-кс/336/154/2017/, за якою клопотання слідчого було задоволено, а до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у шістдесят днів.
Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 17 березня 2017 року, така слідча дія відбувалася за відсутності захисника ОСОБА_8 /а. с. 140-146 т. 4/.
Дійсно, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його (ч.1 ст. 54 КПК України).
Натомість, частина 2 ст. 54 КПК України наголошує на тому, що відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.
При цьому, стороною обвинувачення суду не було надано відповідного протоколу, з якого б вбачалося, що ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_95 після надання можливості для конфіденційного спілкування відмовився від захисника у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 16.02.2016 року.
Отже, слід дійти однозначного висновку про те, що усунення адвоката ОСОБА_95 як захисника ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні не відбулося, адже на час проведення з участю підозрюваного ОСОБА_8 слідчого експеримента 17 березня 2017 року щодо нього продовжував діяти запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з чого слідує й те, що повноваження на здійснення захисту у адвоката ОСОБА_95 на той час ще не сплили.
При цьому, оскільки надана стороною обвинувачення письмова заява ОСОБА_96 від 17.03.2017 року, за якою він просив не призначати йому безкоштовного адвоката, бо свої права та інтереси він буде захищати самостійно, не є за змістом ч.2 ст. 54 КПК України та у відповідності до положень ст. 104 КПК України протоколом процесуальної дії, на правильність вказаного висновку суду вона ніяк не впливає. Більш того, навіть з вказаної заяви не випливає, що ОСОБА_8 заявив про відмову від захисника.
Неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою (ч.2 ст. 46 КПК України).
Дійсно, у цьому кримінальному провадженні участь захисника в силу положень ст. 52 КПК України не є обов`язковою.
Натомість, проведення слідчого експерименту 17 березня 2017 року за відсутності захисника ОСОБА_95 за змістом ч.2 ст. 46 КПК України могло могло мати місце на законних пісдтавах лише за обов`язкової наявності двох умов: відбулося неприбуття захисника ОСОБА_95 для участі у проведенні слідчого експерименту, якщо вона була завчасно попереджена про його проведення, та підозрюваний ОСОБА_8 , при цьому, не заперечував проти проведення вказаної процесуальної дії за відсутності захисника.
Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 17 березня 2017 року ОСОБА_8 не вислювлював заперечень проти проведення вказаної процесуальної дії за відсутності свого захисника, про що достовірно також слідує з доданого до протоколу відеозапису на диску для лазерних систем зчитування /а. с. 140-146 т. 4/.
Але ж у судових засіданнях обвинувачений неодноразово наголошував суду на тому, що процесуальні дії за його участі з незрозумілих для нього причин проводилися за відсутності його захисника ОСОБА_95 , яка на відповідні його питання пояснювала лише те, що її не викликають на проведення відповідних процесуальних дій.
І такі твердження сторони захисту мають істотне значення, адже на їх спростування сторона обвинувачення мала б надати суду докази того, що захисник ОСОБА_91 , яка не прибула для участі у проведенні 17 лютого 2017 року слідчого експерименту, була завчасно попереджена про його проведення.
Натомість, докази на підтвердження вказаного суду надані так і не були, а тому зазначені твердження ОСОБА_8 спростовані не були, з чого суд дійшов висновку про те, що орган досудового розслідування не дотримався законних вимог проведення 17 лютого 2017 року слідчого експерименту за відсутності захисника, які визначені у приписах ч.2 ст. 46 КПК України.
На підставі викладеного, суд вважає, що вказана слідча дія була вчинена з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а тому отримані за її результатом фактичні дані суд в силу положень ч.1 ст. 7 КПК України визнає недопустимими доказами.
Отже, на підставі викладеного, з досліджених перерахованих вище допустимих та належних доказів можна дійти лише висновку про те, що невстановлена особа 4 листопада 2016 року біля під`їзду № 7 будинку АДРЕСА_9 , незаконно заволоділа автомобілем «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_19 , вартістістю 15 000 гривень, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_88 .
При цьому, стороною обвинувачення суду не було надано жодного доказу про причетність саме ОСОБА_8 до незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_86 при вищевказаних обставинах.
Та обставина, що за складеним 1 березня 2017 року старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_87 протоколом ОСОБА_20 впізнав на одному із пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка на початку листопада 2016 року продала йому автомобіль «ВАЗ 2107» червоного кольору /а. с. 134-136 т. 4/, не впливає на висновок суду, адже названий свідок не визначив, який конкретно транспортний засіб був проданий йому ОСОБА_8 , а тому суд не може дійти однозначного висновку про те, що такий автомобіль належав саме ОСОБА_88 .
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.
Таким чином, причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів: за ч. 1 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 289 КК України по епізоду обвинувачення від 3 вересня 2016 року, за ч. 2 ст. 289 КК України по епізоду обвинувачення від 4 листопада 2016 року, не доведена з дотриманням при цьому принципу "поза розумним сумнівом". Його зміст сформульовано в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України", доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення, що в даному випадку стороною обвинувачення дотримано не було.
Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі "Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії").
Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічна позиція викладена у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту, які проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами не заперечували, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду не доведено:
-що ОСОБА_8 вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки);
-що ОСОБА_8 вчинене за епізодом обвинувачення від 3 вересня 2016 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом;
-що ОСОБА_8 вчинене за епізодом обвинувачення від 4 листопада 2016 року кримінальне правопорушення, передбачене що ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно.
Відтак, ОСОБА_8 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за вказаним обвинуваченням необхідно визнати невинуватим та виправдати.
Питання призначення покарання судом вирішується у відповідності до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, де поряд із кваліфікацією дій винуватої особи враховується й ряд інших чинників.
При цьому обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за епізодом від 16.02.2017 року, судом визнається щире каяття ОСОБА_8 .
Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (в редакції Постанови Верховного Суду №11 від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує й відомості про особу винуватого: судимостей не має, не одружений, має зареєстроване постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не інвалід, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, не працює, пенсіонер за віком, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має.
Натомість, судом не встановлено законних підстав про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
При цьому, суд враховує думку потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_10 , які наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, надає належну оцінку фактичним обставинам вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які мали систематичний характер, ураховує розмір завданої потерпілим майнової шкоди, ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, який класифікується як тяжкий злочин (ст. 12 КК України), що спрямовані проти власності та встановленого порядку використання транспортних засобів, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого
Таким чином, на переконання суду, викладені обставини свідчать про неможливість виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі.
Санкція ч.2 ст.289 КК України, за якою вина ОСОБА_8 доведена, передбачає й додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначення якого хоча і не є обов`язковим.
Згідно положень ч.2 ст.59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути застосована лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 за скоєні злочини покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність, із застосуванням до обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст 289 КК україни, й додаткового покарання у виді конфіскації майна, враховуючи те, що потерпілі, за виключенням одного лише ОСОБА_19 , в результаті злочинних дій обвинуваченого зазнали реальних збитків.
Отже, покарання, що призначається, повною мірою відповідає ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, його особі, встановленим судом фактичним обставинам справи.
На думку суду, покарання, що призначається, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, отже, воно буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Зважаючи на те, що у справі встановлена лише одна обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявлених цивільних позовів, суд враховує наступне.
Потерпілим ОСОБА_10 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 15 000 гривень та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.
Потерпілим ОСОБА_12 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 40 000 гривень та моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.
Потерпілим ОСОБА_18 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 50 000 гривень та моральну шкоду в сумі 7 000 гривень.
Потерпілим ОСОБА_97 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 37 700 гривень та моральну шкоду в сумі 15 000 гривень.
Потерпілим ОСОБА_17 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 26 841 гривень.
Обвинувачений, як цивільний відповідач, не визнав жодних заявлених позовних вимог.
Дослідивши зміст позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом, не усі позивачі є власниками транспортних засобів, що були предметом злочинного посягання ОСОБА_8 , про що суд зазначив раніше, викладаючи зміст правовстановлюючих документів на автомобілі потерпілих.
Натомість, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом об`єктивно встановлено, що цивільними позивачам ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_42 , ОСОБА_17 внаслідок протиправних дій обвинуваченого було спричинено матеріальну шкоду в розмірі вартості транспортних засобів, які вибули з їх господарського відання та повернуті так і не були.
Відповідно до звіту № 9В/04/2017 від 11.04.2017 року експерта ОСОБА_38 ринкова вартість автомобіля «ВАЗ» 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 09.11.2016 року складає 14760 гривен /а.с. 65-72/, а тому заявлений потерпілим ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на вказану суму.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2107», 1996 року випуску, станом на 07.12.2016 року становить 40 000 гривень /а. с. 33-35 т. 5/, а тому заявлений потерпілим ОСОБА_12 про стягнення матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21063», 1986 року випуску, станом на 24.01.2017 року становить 50 000 гривень /а. с. 125-1274 т. 5/, а тому заявлений потерпілим ОСОБА_18 про стягнення матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21013», 1984 року випуску, станом на 20.01.2017 року становить 26 841 гривень /а. с. 102-104 т. 5/, а тому заявлений потерпілим ОСОБА_17 про стягнення матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню.
Як вбачається з висновку від 31.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «НОТАРІУС», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2102», 1984 року випуску, станом на 23.11.2016 року становить 27 000 гривень /а. с. 8-10 т. 5/, а тому заявлений потерпілим ОСОБА_97 про стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на вказану суму. При цьому, на вказаний висновок суду не впливають посилання названого позивача про спричинення йому матеріальної шкоди через втрату майна, що знаходилось в його автомобілі під час незаконного заволодіння ним ОСОБА_8 : мішка цукру вартістю 800 гривень, мішка муки вартістю 350 гривень, набору автомобільних ключів, домкрату, автомобільного компресору, вогнегасника загальною вартісті 4 000 гривень, двох заправлених газових балонів загальною вартістю 2 000 гривень, комплекту зимової резини для автомобіля вартістю 2 500 гривень, продуктів вартістю 250 гривень, особистих окулярів вартістю 800 гривень, оскільки на підтвердження таких обставин стороною позивача суду не було надано жодного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що внаслідок скоєння обвинуваченим злочинів цивільним позивачам були спричинені моральні страждання, які вони зазнали у зв`язку позбавленням можливості пересуватись на транспортних засобах, які вибули з їх господарського відання, необхідністю витрачати свій час на участь у слідчих діях, судовому процесі.
Обговорюючи доведеність позовних вимог потерпілих про відшкодування моральної шкоди, а також наведені обставини та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 5 000 гривень кожному цілком відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а тому суд вважає за необхідне задовольнити частково у зазначеному розмірі цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_98 про відшкодування моральної шкоди.
Потерпілим ОСОБА_86 був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 15 000 гривень та моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.
Оскільки суд дішов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням по епізоду від 4 листопада 2016 року у звязку з недоведеністю того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України, вчинене обвинуваченим, в силу ч.3 ст. 129 КПК України позовну заяву ОСОБА_86 слід залишити без розгляду.
На час ухвалення судом вироку до обвинуваченого у кримінальному провадженні жодного запобіжного заходу застосовано не було. Клопотань про його обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 до суду не надійшло.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Зокрема, долучені стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження диски з відеозаписами, які самі по собі становлять матеріали кримінального провадження, - належить зберігати з матеріалами кримінального провадження, а вилучені під час досудового розслідування речі та документи мають бути повернуті (залишені) володільцям за належністю.
Оскільки проведення по справі експертизи здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають витрати на проведення дактілоскопічної експертизи в сумі 660,30 гривень /а.с. 126 т.4/.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та виправдати, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, вчинене обвинуваченим.
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, за пред`явленим обвинуваченням по епізоду від 3 вересня 2016 року, та виправдати його, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, вчинене обвинуваченим.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за пред`явленим обвинуваченням по епізоду від 6 вересня 2016 року, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (роки) роки.
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за пред`явленим обвинуваченням по епізоду від 4 листопада 2016 року, та виправдати його, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України, вчинене обвинуваченим.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за пред`явленим обвинуваченням по епізодам від 9 листопада 2016 року, від 23 листопада 2016 року, від 7 грудня 2016 року, від 18 грудня 2016 року, від 10 січня 2017 року, від 15 січня 2017 року, від 19 січня 2017 року, від 20 січня 2017 року, від 24 січня 2017 року, від 16 лютого 2017 року, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, окрім житла.
В силу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, окрім житла.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , обчислювати з моменту його фактичного затримання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 16.02.2017 року по 18.07.2019 року року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 660,30 гривень.
Позов ОСОБА_17 задовольнити та стягнути на його користь з ОСОБА_8 26 841 гривень на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.
Позов ОСОБА_99 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_8 27 000 гривень на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 5 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.
У іншій частині позову відмовити.
Позов ОСОБА_12 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_8 40 000 гривень на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 5 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.
У іншій частині позову відмовити.
Позов ОСОБА_18 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_8 50 000 гривень на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 5 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.
У іншій частині позову відмовити.
Позов ОСОБА_10 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_8 14 760 гривень на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 5 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.
У іншій частині позову відмовити.
Позов ОСОБА_100 до ОСОБА_8 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та моральної шкоди залишити без розгляду.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосовувати.
Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21065», НОМЕР_14 , фіолетового кольору, ЯТС № НОМЕР_22 , комплект у кількості 3 шт., з брелоком «Лада», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, повернути потерпілому ОСОБА_78 за належністю.
Речові докази: задній міст від автомобіля «ВАЗ 2106», металевий, чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_78 , залишити останньому за належністю.
Речові докази: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_79 , мобільний телефон «Самсунг С 5212 чорного кольору, барсетку чорного кольору, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_80 , залишити останньому за належністю.
Речові докази: планшет «Галаксі» в корпусі білого кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити останньому за належністю.
Речові докази: два колеса, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_42 залишити останньому за належністю.
Речові докази: посвідчення водія № НОМЕР_23 на ім`я ОСОБА_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепу) НОМЕР_24 , копію ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_12 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , залишити останньому за належністю.
Речові докази: копус автомобіля «ВАЗ 21061» в кузові білого кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_13 , залишити останньому за належністю.
Речові докази: корпус автомобіля «ВАЗ 21013» в кузові бежевого кольору, кришку бака, магнутолу «Містері», запасне колесо, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_17 , залишити останньому за належністю.
Речові докази: автомагнітолу «Піонер», плафон з циліндром, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_18 , залишити останньому за належністю.
Речові докази: кузов «ВАЗ 21011» червоного кольору з двигуном, в якому встановлені карбюратор, генератор, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_16 , залишити останньому за належністю.
Речові докази: кузов «ВАЗ 21011» білого кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1