Справа № 461/3615/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/746/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 рокуклопотання слідчого Слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено та застосовано до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокаль Львівської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160, 00 грн. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження. Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме до 28 серпня 2020 року включно.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю за місцем реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на такі доводи: ОСОБА_7 раніше ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання у АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_10 , батьком ОСОБА_11 та молодшою сестрою ОСОБА_12 ; ОСОБА_7 є особою молодого віку, студент 2 курсу академічної групи заочної форми навчання Інституту інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, показує хорошу успішність у навчанні; за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на обліку у психо- та наркодиспансері не перебуває. Зазначає, що судом вказані обставини проігноровані. Єдиною підставою для обрання ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу слугувала тяжкість кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, що, на думку захисника, є неприйнятним в світлі стабільно сформованої європейської практики.

Вважає, що окрім тяжкості обвинувачення, слід звернути увагу не наявність ризиків (ст. 177 КПК України).

Захисник звертає увагу апеляційного суду на те, що судом повністю проігноровано те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 був розкритий внаслідок активної поведінки самого підозрюваного, який на стадії досудового розслідування добровільно видав працівникам поліції наркотичні засоби, які в останнього знаходилися при собі, добровільно повідомив, що такі наркотичні засоби також присутні за місцем його проживання у м. Львові, провів працівників поліції у свою квартиру та надав згоду на невідкладний обшук, в ході якого було вилучено інші наявні в квартирі наркотичні засоби. В подальшому ОСОБА_7 також добровільно повідомив працівникам поліції свій особистий пароль до розблокування належного йому мобільного телефону. Вважає, що такою поведінкою, спрямованою на надання органу досудового розслідування допомоги в установленні фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначення ролі при цьому інших осіб, свідомою та добровільною допомогою слідству у фіксації, збиранні доказів, які на підтвердження його винуватості використані проти нього ж самого у суді, ОСОБА_7 сприяв розкриттю злочину, що свідчить про відсутність у нього наміру уникнення кримінальної відповідальності та характеризує останнього з позитивної сторони та виключає будь-які ризики переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Крім того, захисник звертає увагу, що після вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, що мали місце 03.05.2020 до моменту обрання йому запобіжного заходу більше не вчиняв жодних кримінальних правопорушень, усвідомивши свою помилку, критично оцінив свою злочинну поведінку, добровільно кожного разу з`являвся на виклик до слідчого Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 . В ході досудового розслідування ОСОБА_7 також не був затриманий, добровільно прибув в Галицький районний суд м. Львова для обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

У провадженні слідчого відділу Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0001434 від 03 травня 2020 року за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.
30 червня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.
Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 168 160,00 грн постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог статей 177, 178, 183, 194 КПК України.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, за які у разі визнання його винним, йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу - тримання під вартою із визначення застави в розмірі 168 160,00 грн, врахувавши при цьому 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчиняти інші злочини.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені статтями 178, 182, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, в тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень та особу підозрюваного.

При обґрунтованій підозрі ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та враховуючи особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до положень п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 168 160,00 грн, що є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Твердження захисника про те, що основною підставою для обрання ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу слугувала тяжкість кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється є неприйнятним в світлі стабільно сформованої європейської практики.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, зокрема і характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо наявності у ОСОБА_7 постійного місця проживання, близьких родичів, зокрема, батьків, сестри, позитивної характеристики за місцем проживання, а також те, що він є особою молодого віку, студент 2 курсу академічної групи заочної форми навчання Інституту інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, показує хорошу успішність у навчанні, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, проте не стали стримуючим від його неправомірних дій фактором.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою із визначення застави в розмірі 168 160,00 грн є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4