Дата документу 10.06.2020 Справа № 335/4453/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/691/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4453/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,

задоволено клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 липня 2020 включно, з визначенням застави в сумі 10 510 грн. та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить змінити ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання останнього, посилаючись на необґрунтованість стороною обвинувачення ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, середню тяжкість злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_7 повністю визнає вину, виконання ним процесуальних обов`язків у минулому, наявність у підозрюваного власного житла, а також його стан здоров`я.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного, вислухані доводи слідчого, прокурора та захисника, а також були з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики наразі існують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, наразі знов підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання, у тому числі, до 5 років позбавлення волі, що свідчить про системність злочинної діяльності, не одружений, не має на утриманні дітей чи осіб похилого віку.

Як вважає колегія суддів, обставини вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його вини, у сукупності із зазначеними даними про його особу, що свідчать про антисоціальну поведінку підозрюваного, дають підстави для висновку про ймовірність його переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто, про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, передбачені п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як вважає колегія суддів, зумовлені наявністю попереднього ризику та можуть мати місце у разі зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, виходячи з того, що наразі триває досудове розслідування, а за змістом ст. ст. 23, 95 КПК України, показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо в судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з того, що підозрюваний не працює та не має постійного джерела доходу.

Отже, наявність зазначених ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні судів першої та апеляційної інстанцій, свідчить про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Визнання ОСОБА_7 вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та виконання ним процесуальних обов`язків у минулому, на що посилається захисник в апеляційній скарзі, не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення, оскільки не входять до переліку ризиків та підстав, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, а лише наявність у підозрюваного власного житла, не може бути підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Стан здоров`я ОСОБА_7 не підтверджений матеріалами провадження, в яких відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, що він має захворювання, яке потребує невідкладного лікування поза межами слідчого ізолятора та про те, що в умовах тримання під вартою ОСОБА_7 не може бути надане, у разі потреби, адекватне лікування. Не додані такі дані й захисником до апеляційної скарги.

З огляду на зазначені вище обставини, як вважає колегія суддів, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Саме вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 липня 2020 включно, з визначенням застави в сумі 10 510 грн. та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: