У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції
з ДУ «Арбузинська ВК №83»).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2020 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На думку апелянта, він повністю підпадає під дію положень законодавства про які йдеться у роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Вказує, що з власної ініціативи приймає участь у суспільно корисній праці з благоустрою місць позбавлення волі, з метою доведення сумлінної поведінки та його ставлення до праці.

Зазначає, що за весь період відбування покарання заохочувався чотири рази у вигляді подяки: один раз у 2017 році, два рази у 2019 році та один раз у 2020 році, що на його думку являється систематичним виправленням.

Вказує, що приймає участь у програмах деференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Професія», приймає участь у суспільно корисній праці, в організації виховних заходів, які проводяться в установі, підтримує зв`язки з рідними, відбув визначену частину строку покарання.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

08 квітня 2020 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, 6 (шість) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому порядку, 4 (чотири) рази заохочувався правами начальника колонії, в місцях позбавлення волі працює, позитивно характеризується, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута, а сам засуджений став на шлях виправлення.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Йошкар-Олинського міського суду Республіки Марій Ел від 14 січня 2016 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1КК РФ із застосуванням ч. 3 ст. 66, ст. 64 КК РФ. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року, вирок Йошкар-Олинського міського суду Марій Ел від 14 січня 2016 року, відносно ОСОБА_5 , приведено у відповідність із законодавством України, згідно якого засудженому ОСОБА_5 визначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 січня 2020 року, визначено ОСОБА_5 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Йошкар-Олинського міського суду Марій Ел від 14 січня 2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Початок строку - 06 червня 2015 року, кінець строку - 28 жовтня 2022 року. На момент розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 частини призначеного йому покарання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в Арбузинськиій ВК №83 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України , заміна невідбутої частини покарання може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як слідує з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України , виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Порядок вирішення таких питань регламентується ст. 539 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Пунктом 17 цієї постанови передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

За змістом кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_5 лише протягом останнього року, який передує зверненню з даним клопотанням активно проявляв позитивні зміни у своїй поведінці. До цього засуджений ОСОБА_5 мав 6 (шість) стягнень у 2015 та 2016 роках, які на даний час погашені у встановленому законом порядку та 4 (чотири) заохочення у вигляді подяки: один раз у 2017 році, два рази у 2019 році та один раз у 2020 році.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів, а й безпосередньо кару засудженого, а тому, вважає явно передчасним вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

При цьому, всупереч доводам апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд вважає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, що виключає можливість замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким, про що зазначив в ухвалі суд першої інстанції і апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, також рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, а тому є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532, 539 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: