Справа № 761/2323/20
Провадження № 1-в/761/70/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , дослідивши клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_2 був засуджений вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч.2 ст.156 КК України до 7 років позбавлення волі.

Дослідивши клопотання, вважаю, що вона не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді міста Києва, виходячи з такого:

Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю.

У пункті 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», визначено коло суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, в тому числі, шляхом звернення до суду з клопотанням. З урахуванням наведеного слід вважати, що пункти 2 і 3 Прикінцевих положень нерозривно пов`язані між собою та визначають порядок застосування цього Закону до осіб, щодо яких на момент набрання чинності Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю.

З огляду на системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України, питання умовно-дострокового звільнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.1 ч.2 ст.539 КПК України).

Згідно клопотання ОСОБА_2 був засуджений вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч.2 ст.156 КК України до 7 років позбавлення волі.

При цьому, відповідно до ст. 86 Кримінально-виконавчого кодексу України, вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, тобто зазначеним органом визначається місце відбування покарання засудженим, яке, у розумінні ст. 539 КПК України, і є місцем виконання вироку.
У зв`язку із зазначеним, оскільки ОСОБА_2 був засуджений вироком Дарницького районного суду міста Києва та відомостей про те, що він на території Київського СІЗО відбуває покарання суду не надано, клопотання ОСОБА_2 не може бути розглянуто у Шевченківському районному суді міста Києва і підлягає поверненню заявнику, що не позбавляє його права звернутися з таким клопотанням до належного суду.

З огляду на викладене, керуючись, ст.ст.9, 537, 539 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення - повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1