Справа № 592/3064/20
Провадження № 1-кп/592/464/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 00002739, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2014,

встановив:

Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 03.03.2020 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила закрити кримінальне провадження № 00002739, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2014 на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, яке мотивовано тим, що у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування здійснювалось за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, щодо злочину середньої тяжкості і на даний час закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності та особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 00002739, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 00002739, згідно витягу 05.06.2014 року близько 09-50 гоидини невстановлена особа, знаходячись в гаражі НОМЕР_1 , який розташований в автобудівельному кооперативі «Зоря 2» по вул. Веретенівській в м. Суми, діючи таємно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку деталей автомобілю АЗЛК-2140, що належить ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріального збитку на заявлену суму 7000,00 грн.
Як зазначалось, прокурор просить закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» від 4 жовтня 2019 року, що набув чинності 17 жовтня 2019 року, внесено зміни до ст. 284 КПК України. Зокрема, ч. 1 вказаної статті доповнено п. 3-1, відповідно до якої кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Цим же Законом ч. 2 ст. 284 КПК України доповнено пунктом 1-1, відповідно до якої кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 ч. 1 цієї статті.

Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного злочину згідно ст.49 КК України становлять п`ять років.

Формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В той же час, закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження слідчий проводив слідчі та процесуальні дії у вересні 2015 року. У 2015 році було видано доручення про проведення слідчих дій. Більше жодної слідчої чи процесуальної дії до моменту подачі прокурором клопотання до суду слідчий не вчиняв. Тобто, фактично, починаючи з вересня 2015 року у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст.92 КПК України.

Таким чином, фактично у кримінальному провадженні слідчими допущена бездіяльність.

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України, а прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 00002739 суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 284 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 00002739, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2014 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1