В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Києва, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на військовому обліку не перебуває, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , раніше засуджувався 30.03.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, однак судимість відповідно до ст. 89 КК України погашена

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

встановив:
17.08.2015 року, приблизно о 06 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом ривка з шиї потерпілого ОСОБА_6 відкрито заволодів належним останньому золотим ланцюжком 585 проби вагою 30 г, вартістю 33 000 грн. із золотою підвіскою у вигляд ікони із зображенням Святого Миколи Чудотворця вагою 17 г, вартістю 18 700 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 51 700 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України не визнав. При цьому дав суду показання, у яких зазначив, що у вказаний в обвинуваченні час, коли було скоєно злочин щодо ОСОБА_6 він перебував у м. Києві. Уточнив, що 15.08.2015 року в суботу він був у м. Білій Церкві, а в Київ поїхав у неділю вранці, так як у неділю ще мали бути збори. Час коли він поїхав не пам`ятає, у понеділок він мав іти на навчання по вивченню Біблії. Проживав у хостелі, який розташований в районі «Червоного Хутора» на лівому березі в м. Києві , більш точної адреси не пам`ятає. Хостел відчинявся о 8 годині ранку і зачинявся о 22 годині. В понеділок 17.08.2015 перед поїздкою на навчання він приблизно о 6 годині вийшов хостелу і пішов до супермаркету який був розташований в 10 хвилинах ходу від хостелу. В супермаркеті він узяв у пляшці чай і фрукти та пішов назад до хостелу. Після сніданку він поїхав на навчання, яке проходило в районі метро Палац Спорту, а після навчання поїхав у м. Білу Церкву.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків не визнав.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення та досліджених судом доказами: показаннями потерплого, свідків, документами, протоколами слідчих дій, зокрема:

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до яких він 17.08.2015 р. приблизно о 24 год. ночі керуючи власним мотоциклом в м. Біла Церква, потрапив в ДТП впав з мотоцикла, і працівники міліції зафіксували дану подію. При цьому він отримав тілесні ушкодження у виді перелому ребер, однак від госпіталізації відмовився.

Після оформлення події, 17.08.2015 р. близько 05 год. 30 хв., виявивши у гаражі відсутність цигарок, сів до свого автомобіля марки «Сузукі Гранд Вітара» та поїхав до нічного магазину «Павліна», що знаходиться біля ринку на масиві «Піщаний» в м. Біла Церква, де придбав цигарки та поїхав до місця проживання. Одягнений був в шорти та майку. Через декілька хвилин біля будинку №8 по вул. Ак. Кримського, на відстані близько 50-60 м залишив автомобіль та повільною ходою пішов до під`їзду №1 будинку, де став відкривати двері під`їзду електронним ключем. Замок дверей чомусь зразу не спрацював і він повторив спробу. Потерпілий в це момент стояв дещо боком до дверей. В цей час до нього з заду з правого боку, непомітно підійшов, обвинувачений ОСОБА_4 , який мовчки схопив правою рукою золотий ланцюжок з кулоном на його шиї та з другого чи третього ривка зірвав його. Потерпілий добре роздивився нападника та запам`ятав його обличчя. ОСОБА_4 був одягнений в темний спортивний костюм, кофта була з капюшоном, штани з білими лампасами, взуття не темне. Чинити опору не міг внаслідок отриманих травм в ДТП, хотів крикнути але також не зміг. Піднявшись до своєї квартири, викликав працівників міліції. Після приїзду працівників міліції його розпитали прикмети нападника і він повідомив їм, що нападник був циганської зовнішності, невисокого зросту, волосся чорного кольору. Потерпілий поїхав до міліції, де по наданих йому фотознімках упізнав обвинуваченого. До них додому зайшов громадянин який повідомив, що знає хто його пограбував. Приблизно о 24 годині до них приїхав працівник міліції та повідомив, що особу затримали. Потерпілий з дружною поїхали в міліцію та там упізнав обвинуваченого. Потерпілий категорично зазначив, що саме ОСОБА_4 його пограбував, обвинуваченого до події не знав і підстав оговорювати його не має.

Діями ОСОБА_4 йому заподіяно матеріальну шкоду, що складається з вартості золотого ланцюжка та кулона у виді іконки, в загальній сумі 51700 грн., які просив стягнути з обвинуваченого на його користь у повному обсязі.

Показаннями допитаної судом свідка ОСОБА_7 - дружини потерпілого, відповідно до яких у серпні 2015 року, приблизно о 06 год. 30 хв. її чоловік прийшов додому та вона побачила на шиї борозну, він сказав, що підійшов хлопець трохи вищий за нього і 3-4 рази смикнув та зірвав ланцюжок. Вони викликали міліцію, з якими її чоловік поїхав у відділ міліції, там як їй стало відомо по фото упізнав особу яка на нього скоїла напад. Приблизно о 7:20 чи о 7:30 до неї у двері подзвонив двірник ОСОБА_8 і сказав, що бачив як ОСОБА_9 ішов між будинками. Чоловік описав ОСОБА_9 як смаглявого, схожого на особу ромської національності у чорному спортивному костюмі, трохи вище за чоловіка, коротко стрижений. Бачила на шиї чоловіка з ліва більш кров`яні, а справа темно червоні сліди. Ланцюжок, який був викрадений мав довжину 55 см свідок сама робила цей ланцюжок і підвіску.

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких він у 2018 році день не пам`ятає приблизно о 6 год. 30 хв. перебував у себе на кухні та почув з вулиці крики «Що ти робиш? ОСОБА_11 -ой-ой! Стій!». Виглянувши з вікна, побачив молодого чоловіка в темному спортивному костюмі, середнього зросту, який був на відстані близько 50 м від будинку, і прискореною ходою віддалявся від будинку, обличчя його не бачив. Потерпілий ОСОБА_6 , тримаючись за шию, стояв під навісом під`їзду. При цьому свідок зазначив, що ОСОБА_4 раніше не знав.

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_12 відповідно до яких вона ОСОБА_6 знає як сусіда, який живе на 6 поверсі. Влітку в серпні 2015 р. приблизно о 06 год. 15 хв. вийшла на балкон своєї квартири, яка розташована на 3-му поверсі, і почула крик сусіда ОСОБА_6 , який був у світлій майці біля входу в під`їзд, вона спитала, що сталося і він повідомив, що з нього зірвали ланцюжка. Також побачила чоловіка як їй здалося у чорному спортивному костюмі, який швидко віддалявся від будинку через дитячий майданчик.. На плечі біля шиї у потерпілого бачила садно-почервоніння.

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_13 відповідно до яких у серпні 2015 року він працював оперуповноваженим карного розшуку Білоцерківського МВМ. 17.08.2015 року виїздив на місце пригоди на АДРЕСА_2 , де був пограбований ОСОБА_6 .
В ході спілкування з потерпілим стало відомо, що до дружини останнього через незначний час після події звернувся громадянин, який проживає неподалік, і повідомив, що бачив ОСОБА_4 , якого знає, і саме той здійснив пограбування ОСОБА_6 ..
В подальшому, коли було встановлено свідка він повідомив, що близько 06 год. бачив потерпілого ОСОБА_14 , який приїхав на своєму автомобілі «Сузукі» і зупинився неподалік будинку №8 по вул. Академіка Кримського. Через декілька хвилин також бачив і знайомого ОСОБА_15 .
Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_16 відповідно до яких він упродовж 2015 року працював відеооператором ТОВ «Фозі фуд» в магазині «Сільпо», є спеціалістом програмного забезпечення. Зазначив, що відеозапис здійснюється безперервно. Однак якщо на комп`ютері змінити дату та час, що можна зробити безперешкодно та з легкістю, запис починається спочатку.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.09.2015., з якого видно, що на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайсуду від 26.08.2015 року орган досудового розслідування отримав доступ до інформації щодо з`єднань з мобільного телефону, яким користувався в серпні 2015 р. ОСОБА_4 в ході якого було вилучено СД-диск з інформацією та роздруківкою з`єднань з мобільного телефону, яким користувався в серпні 2015 р. ОСОБА_4 за період з 15.08.2015 р. по18.08.2015 р., із зазначенням місця перебування телефону обвинуваченого, з яких вбачається, що 16.08.2015 станом на 13 год. 58 хв. ОСОБА_4 перебував у м. Києві в різних точках різних районів: 13:58 м. Київ, Шевченківський район вул. Старовокзальна, 26; 16:18 Подільський район, вул. Воздвиженська, 52-54; 17:11 Печерський район, вул. Хрещатик, 7/11; 18:00 -19:41- вул. Хрещатик; 20:32 - Голосіївський район, Наддніпрянське шосе; 20:38 в напрямку с. Корчувате в Голосіївському районі м. Києва.
17.08.2015 р. перше з`єднання телефоном відбулося о 08 год.18 хв. 50 сек., і в цей час ОСОБА_4 перебував в Дарницькому районі м. Києва, вул. Бориспільська, 9, 17.08.2015 о 20:56 з`єднання відбулося в м. Білій Церкві по вул. Ставищанській в напрямку вул. Докучаєвської.
18.08.2015 перше з`єднання телефоном відбулося о 06 год.10 хв. 50 сек., відбулося в м. Білій Церкві по вул. Ставищанській в напрямку вул. Докучаєвської і о 08 год. 47 хв. з`єднання телефоном відбулося в м. Києві по вул. Саксаганській 53/80; 20:59 південні околиці м. Біла Церква (а.с.18-24 т.2)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання, проведеного 19.08.2015 р. з відеозаписом зазначеної слідчої дії, переглянутого судом, відповідно до якого в 00 год. 51 хв. в приміщенні Білоцерківського МВ, потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих, серед ряду осіб впізнав ОСОБА_4 , як того, хто вчинив його пограбування 17.08.2015 р. При цьому з переглянутого відео запису видно, що після того як потерпілий зайшов до кімнати де проводилось впізнання, без будь яких вагань, не дочекавшись коли слідчий закінчить ставити питання в категоричній та дещо агресивній формі вказав на ОСОБА_4 як на особу що скоїла пограбування, штовхнувши його ціпком та в подальшому рукою. При цьому на запитання слідчого зазначив, що дуже добре запам`ятав риси обличчя, очі особи яка вчинила грабіж. Після заперечення ОСОБА_4 та зауваження, що потерпілий обізнався, останній знову категорично зазначив, що добре запам`ятав особу. (а.с.38-41 т.2)
Рапортом о/у СКР 2-го МВМ Білоцерківського МВ ОСОБА_17 від 17.08.2015 р., та доданою відповідною фото таблицею, відповідно до якого в ході проведення заходів із гр. ОСОБА_6 по факту пограбунку 17.08.2015 р., під час перегляду матеріалів АІПС «Атлас-2000» останній прямо вказав, що злочин щодо нього вчинив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (а.с.42-43 т.2)
Протоколом огляду місця події з фототаблицею від 17.08.2015, з якого видно, що огляд проведено в період з 07 год. до 07 год. 30 хв. з участю заявника ОСОБА_6 біля під`їзду №1 будинку №8 по вул. Академіка Кримського. Оглядом встановлено, що двері під`їзду обладнані домофоном, який на момент огляду в увімкненому стані (а.с.44-47 т.2).
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.08.2015 року відповідно до якого ОСОБА_4 було затримано о 21 год. 00 хв. за місцем проживання по АДРЕСА_1 (а.с. 71-75 т.2).
Фотознімком із зображенням потерпілого, з якого видно що на шиї потерпілого знаходиться ланцюжок з підвіскою у виді ікони (а.с. 208 т.1).
Крім того судом за ініціативою захисту допитаний свідок ОСОБА_18 , який ствердив, що в серпні 2015 р. разом з ОСОБА_4 навчався у біблейському школі, в м. Києві, яка розташована в Палаці спорту. Зазначає, що спочатку десь півмісяця він їздив на навчання з м. Біла Церква а після 12.08.2015 по 24-25.08.2015 року проживав у хостелі. ОСОБА_4 теж деякий час їздив зі свідком а з 15.08.2015 по 17.08.2015 також проживав у хостелі. Навчання проходить з 09 год. по 17 год. 00 хв. після чого усі їдуть у хостел, який розташований в районі Червоний Хутір в м. Києві.
Стверджує, що 16.08.2015 року ОСОБА_4 приїхав після уроків у хостел, привіз диню, спати лягли приблизно о 23 год. коли лягав спати ОСОБА_4 бачив у хостелі.
17.08.2015 свідок прокинувся приблизно о 5 год. 45 хв. бачив ОСОБА_4 приблизно о 6 годині а атож бачив як він вранці повернувся до хостелу з пакетом в якому він бачив якісь фрукти та банани. Потім усі поїхали на навчання і того дня 17.08.2015 року ОСОБА_4 ввечері після занять поїхав додому, а 18.08.2015 його вже не було на заняттях та подзвонила його мати та сказала, що він затриманий працівниками міліції. Бажаючи допомогти йому, разом із ОСОБА_19 розшукали відео, на якому видно, що 17.08.2015 р. о 06 год.20 хв., ОСОБА_4 не був в м. Біла Церква, а перебував в м. Києві.
Свідок ОСОБА_19 дав суду аналогічні показання. При цьому зазначив, що неділю усі були в хостелі та відпочивали грали в більярд, бачив там і ОСОБА_4 . Вранці в понеділок ОСОБА_20 пропав він дізнався,що його затримала міліція в м. Білій Церкві.
Наведені показання свідків щодо місцеперебування ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованого злочину в м. Києві суд оцінює критично, оскільки вказані показання не узгоджуються з вищевказаними доказами є суперечливими, а окремі твердження свідків беззаперечно спростовуються зазначеними вище доказами.
Суд звертає увагу на протиріччя в показаннях обвинуваченого та свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 зокрема обвинувачений стверджував суду що вранці в неділю, тобто 16.08.2015 він поїхав до міста Києва, оскільки були збори, при цьому о котрій годині він не пам`ятає.
Водночас у своїх показаннях свідок ОСОБА_19 зазначив, що в неділю усі відпочивали в хостелі, грали в більярд, а в понеділок мали їхати на навчання.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що твердження свідка ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_4 з 15 по 17.08.2015 проживав у хостелі спростовується даними роздруківки з`єднань мобільного телефону ОСОБА_4 , оскільки як видно з роздруківки 15.08.2015 телефон останнього протягом дня був зафіксований у м. Білій Церкві. Твердження свідка, що 16.08.2015 року ОСОБА_4 був у хостелі також спростовується роздруківкою щодо з`єднань з мобільного телефону, яким користувався в серпні 2015 р. ОСОБА_4 . Як видно з роздруківки обвинувачений дійсно 16.08.2015 перебував у м. Києві починаючи з 13 год. 58 хв. При цьому траєкторія його маршруту проходила з Шевченківського району вул. Старовокзальної до вул. Воздвиженської Подільського району, потім до вул. Хрещатик Печерського району, потім на Наддніпрянське шосе Голосіївського району, потім о 20 год. 38 хв. в сторону Корчуватого Голосіївського району, що є напрямком виїзду в сторону м. Біла Церква та в протилежному напрямку стосовно місцезнаходження району Червоний Хутір, де знаходиться хостел.
Суд також звертає увагу, що показання свідків про неявку на заняття 18.08.2015 після поїздки додому 17.08.2015 року, та затримання ОСОБА_4 також викликають обґрунтований сумнів, оскільки відповідно до роздруківки з телефону ОСОБА_4 18.08.2015 року о 6 год. 31 хв. здійснювався дзвінок ще в м. Білій Церкві а о 08 год. 47 хв. вже у м. Києві в районі вул. Саксаганського, 53/80, протягом дня телефон перебував у м. Києві в тому числі і в районі Палацу спорту, в якому як стверджував ОСОБА_4 та свідки проходили навчання, та повернувся у м. Білу Церкву о 20 год. 59 хв.
Показання свідків, які викликають у суду обґрунтований сумнів, з огляду на вищевказані обставини, траєкторія маршруту ОСОБА_4 16.08.2015 у м. Києві, зокрема у вечірній час в сторону виїзду в напрямку м. Біла Церква вказують на те, що останній не перебував у хостелі в ніч з 16.08.15 на 17.08.15 В період з 20 год. 38 хв. 16.08.2015 р. до 08.год.18 хв. 17.08.2015 р. відсутні беззаперечні дані про місцеперебування ОСОБА_4 в м. Києві, і зокрема в хостелі, що не позбавляло його можливості вчинити інкримінований злочин в м. Білій Церкві о 06 год. 20 хв. 17.08.2015 р., після чого поїхати до м. Києва.
Досліджені судом за клопотанням обвинуваченого та його захисника два відеозаписи з камер спостереження, на яких дійсно зафіксовано ОСОБА_4 , який заходить до магазину «Велика Кишеня» по вул. Бориспільська,9 в м. Києві та рухається по вулиці, з зазначенням дати та часу події, суд не бере до уваги як беззаперечний доказ алібі обвинуваченого, оскільки наведене спростовується як окремими так сукупністю усіх досліджених судом доказів.
При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що слідчий витребувала відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «Велика Кишеня» за 17.08.2015 року лише за три хвилини з 6 год. 30 хв. по 6 год. 33 хв. Однак слідчому надано запис лише з однієї камери, виходячи із зображення на відео камери №4. Інші відеозаписи слідчому не надано. Хоча якщо, за твердженням обвинуваченого, він купував чай та фрукти, безсумнівно мають бути відеозаписи з інших камер, на яких зафіксовано його пересування по магазину, розрахунок на касі. Відсутність записів з інших камер магазину, короткий час відеозапису наданий слідчому, неповідомлення причин ненадання записів з усіх відеокамер у сукупності з іншими доказами викликає обґрунтований сумнів у суду у достовірності наданого суду доказу
Як видно з відеозапису з камери спостереження наданого на запит слідчого СП «Оптима фарм ЛТД» відеозаписи надано з різних ракурсів. Однак при цьому на відеозапису видно як ОСОБА_4 , повертається з пакетом та чаєм в руках, але відсутній запис як він ішов до магазину, а лише фрагмент відеозапису о 6 год. 22 хв. з камери яка зафіксувала вихід ОСОБА_4 на дорогу
Суд також звертає увагу, що як на відео записі входу в магазин так і на фрагменті відеозапису виходу ОСОБА_4 на дорогу до магазину, останній ішов без пакета вільно тримаючи руки в кишенях джинс. Водночас вже повертаючись назад в руках обвинуваченого був пакет не з логотипом торгівельного закладу «Велика кишеня», а непрозорий пакет із зображенням квітів на темному фоні, на вигляд зовні напівпустий крізь який не проглядається вміст пакету, що у свою чергу ставить під сумнів показання свідків захисту, що вони бачили як ОСОБА_4 , повертаючись у хостел, заносив у пакеті банани та фрукти.
В контексті вищевказаного суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_16 , який працював відеооператором ТОВ «Фодзіфуд» в магазині «Сільпо», а отже є спеціалістом програмного забезпечення та який зазначив, що безперешкодно можна змінити дату відео сюжету з камер відео спостереження шляхом встановлення відповідної дати та часу на комп`ютері.
Водночас в ході судового розгляду не встановлено жодної обставини, яка б давала суду обґрунтовано сумніватись у показаннях потерпілого. Останній у своїх показаннях був детальний та послідовний, його показання узгоджуються з іншими доказами у справі. При цьому суд звертає увагу на поведінку потерпілого під час проведення впізнання, в ході якого потерпілий, який раніше не був знайомим з обвинуваченим, не роздумуючи вказав на нього як на особу що його пограбувала. Крім того поведінка потерпілого під час слідчої дії носила дещо агресивний характер стосовно обвинуваченого, про що свідчить нанесення поштовху палицею а потім рукою, суперечка між ними. У разі невпевненості потерпілого у своїй позиції на переконання суду не потягла б за собою таку поведінку останнього. Підстав обмовити обвинуваченого судом встановлено не було.
Таким чином, оцінюючи всі встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини та докази у їх сукупності, суд поза межами розумних сумнів приходить до висновку, що 17.08.2015 р. близько 06 год. 20 хв. ОСОБА_4 , біля першого під`їзду буд. №8 по вул. Академіка Кримського в м. Біла Церква, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом ривка з шиї потерпілого ОСОБА_6 відкрито заволодів належним останньому золотим ланцюжком з підвіскою.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:
- за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна( грабіж), за якою він і повинен нести відповідальність
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчений умисний злочин середньої тяжкості, проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди та те, що шкода потерпілому не усунута.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, не одружений, не працює але зі слів є співзасновником підприємства ТОВ «Будівельник і Ко», є членом громадської організації «Правий сектор» суд враховує, з часу вчинення злочину пройшов тривалий час за який обвинувачений нових злочинів не вчиняв, що свідчить, що обвинувачений веде соціальний спосіб життя.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою із середньою ймовірністю вчинення повторного злочину, а тому не становить високу суспільну небезпеку для суспільства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним та іншими нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 186 КК України, розмір якого повинен ближчим до максимального.

Вирішуючи питання щодо заявлених цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В ході судового розгляду встановлено, що потерпілому завдано матеріальну шкоду в сумі 51 700 грн. саме на таку суму заявлено цивільний позов, а тому цивільний позов підлягає задоволенню та з обвинуваченого підлягають стягненню завдані злочином збитки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.186 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн. .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану злочином шкоду в сумі 51 700 (п`ятдесят одну тисячу сімсот) грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Lenovo» з сім картою, які зберігаються в камері зберігання речових доказів повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1