Справа №949/651/20
Провадження №1-кп/949/183/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000213 від 14 травня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С ТА Н О В И В:
14 травня 2020 року о 14:00 годині, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, керуючись метою особистого збагачення, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, незаконно заволодів належними ОСОБА_5 двома вудками для рибальства, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 3.2-593/20 від 28.05.2020 року, становить 413 гривень 89 копійок, після чого виніс викрадене із названого господарства та розпорядився ним на власний розсуд, чим довів злочинний умисел до кінця. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 413,89 грн.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що дійсно він, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, 14 травня 2020 року зайшов на подвір`я ОСОБА_5 , де біля майстерні побачив дві рибальські вудки. Оскільки господаря на той час не було поруч, він викрав та виніс вказані вудки з господарства. З приводу міри покарання покладається на розсуд суду.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. З приводу міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч.3 цієї ж статті закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо. Також вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінальних проступків.
Санкція ч.1 ст.185 КК України ( в редакції зазначеного закону) передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
При цьому, відповідно до приписів ч.3 ст.5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції більший, ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України в редакції ст.12 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення та у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, є злочином середньої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий (а.п.44), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.46), за місцем проживання характеризується задовільно (а.п.45).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 визначеної ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується задовільно. Суд приймає до уваги також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до вчиненого, який визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, а тому з врахуванням викладеного вище, суд приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008), з врахуванням вимог ч.3 ст.5 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 980,70 грн., згідно вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008) і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.
Речові докази: дві вудки для рибальства, які визнані та приєднані до матеріальів кримінального провадження №0000213 від 14 травня 2020 року в якості речового доказу та після проведення товарознавчої експертизи передані на відповідальне зберігання законному власнику - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів на загальну суму 980,70 грн. (дев`ятсот вісімдесят гривень 70 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1