Єдиний унікальний № 243/654/20
Провадження № 1-кп/243/426/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 06.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тимашевська Краснодарського краю РФ, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.08.2019 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України до громадських робіт на строк 120 годин, які відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 КК України.
Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2017 року у цивільній справі № 243/1007/17 ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про свій обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів, будучи раніше судимим за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), допустивши таким чином заборгованість зі сплати аліментів.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи працездатною особою, однак, офіційно не працевлаштований, на обліку у Слов`янському міському центрі зайнятості як такий, що шукає роботу, не перебуває, знаючи про свій обов`язок зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів, будучи обізнаним та неодноразово попередженим Слов`янським міськрайонним ВДВС ГТУЮ в Донецькій області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, знов злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 16.03.2019 року по 16.01.2020 року в сумі 19991,00 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
Всудовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, пояснив, що дійсно має заборгованість по сплаті аліментів на утримання своєї дитини та, будучи раніше судимим за злісне ухилення від сплати аліментів, не вживав заходів для її усунення.

Потерпіла ОСОБА_5 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду із заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі, наполягає на суворій мірі покарання.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Заявою потерпілої про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за злісне ухилення від сплати аліментів.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 є батьком хлопчика.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2017 року по справі № 243/1007/17 (провадження № 2/243/1004/2017), яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.02.2017 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконавчим листом № 2/243/1004/2017, виданим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 14.09.2017 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 10.02.2017 року.

19.09.2017 року державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/243/1004, виданого 14.09.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 .

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.08.2019 року у справі № 243/2897/19, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Відповідно до довідки-розрахунку від 16.01.2020 року № АСВП 54732863, розмір заборгованості ОСОБА_4 по сплаті аліментів за весь період з 10.02.2017 року по 16.01.2020 року становить 52734,25 гривень, заборгованість за період з 16.03.2019 року по 16.01.2020 року становить 19991,00 грн.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, а саме - покази потерпілої, свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Одночасно усудовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно погоджується на відмову у дослідженні показань свідків щодо обставин, які ними не оспорюються. Суд роз`яснив обвинуваченому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він, прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, а вчинене обвинуваченим вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченого, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Також судом враховуються конкретні обставини, час місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, відношення потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

При призначенні покарання суд враховує обставини, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, але покарання відбув повністю, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікар-нарколога, характеризується з посередньої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту, але суд вважає за можливе не призначати максимальний розмір даного виду покарання, передбачений санкцією статті.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 164 КК України у виді трьох місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання у вигляді арешту ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 та етапування його для відбування ним покарання у вигляді арешту доручити співробітникам Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, не обирався та не застосовувався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1