Справа № 461/977/20
Провадження № 1-кс/461/693/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 отримавши скаргу захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на незаконне тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою. Скаргу мотивує тим, що 24.12.2019 р. Шевченківським районним судом м. Львова ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, у виді шести років позбавлення волі. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу суд залишив попередній - тримання під вартою. На підставі ч. 1 п.1 ст.72 КК України суд зарахував строк попереднього ув`язнення з 25.07.2016 по дату вступу вироку в законну силу у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З урахуванням перебування ОСОБА_3 під вартою з 25.07.2016 р. та зарахованого йому відповідно до ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення, останній відбув 7 років призначеного покарання. Керуючись ч. 2 ст. 206 КПК України, просить негайно звільнити ОСОБА_3 з під варти у залі суду через перевищення граничного строку тримання під вартою у Львівському слідчому ізоляторі №19

Дослідивши скаргу, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження, виходячи з такого.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова ухвалено вирок від 24.12.2019 у справі №466/8440/16-к ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.08.2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді шести років позбавлення волі. Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 суд визначив рахувати з моменту його фактичного затримання - 25 липня 2016 року. На підставі ч. 1 п. 1 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 25.07.2016 р. по дату вступу вироку в законну силу у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Із змісту скарги вбачається, що 23 січня 2020 р. стороною захисту подано апеляційну скаргу на вказаний вирок, відтак він не вступив в законну силу.

Слідчий суддя відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Частиною 3 ст. 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним. Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Таким чином, об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч. 2 ст. 206 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобовязаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ст.206 КПК України визначено загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини. Водночас, нормами КПК встановлено здійснення слідчим суддею судового контролю на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

В той час, з тексту скарги вбачається, що ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 24.12.2019 року був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Таким чином кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 не перебуває на стадії досудового розслідування, обвинувачений засуджений вироком суду.

За таких обставин, вирішення правомірності тримання під вартою ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України не входить до повноважень слідчого судді. Подача скарги з наведеним змістом не передбачена положеннями ст. 206, ч. 1 ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене, у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити, оскільки така не підлягає вирішенню в порядку статті 206 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 206, 303, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на незаконне тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1