Провадження № 1-кс/161/4990/20
У Х В А Л А
про відмову у скасуванні арешту майна

м. Луцьк 06 липня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 12 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу слідчого судді 25 червня 2020 року надійшло вказане клопотання.

Клопотання обґрунтоване тим, що необхідність у накладеному арешті відпала, оскільки кримінальне провадження закрито.
Заявник у судове засідання не прибула, але подала клопотання про слухання справи за її відсутності.
Слідчий подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти скасування арешту не заперечує.
Дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з наступних підстав.
Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як слідує з матеріалів клопотання, спірний автомобіль належить юридичній особі Литовської Республіки - UAB «Zinchuka», а ОСОБА_4 , в якого вилучався спірний автомобіль та який пред`явив свідоцтво про його реєстрацію, був володільцем та користувачем цього автомобіля, в розумінні п.2.2 ПДР.

Однак, ОСОБА_3 , яка є вдовою померлого ОСОБА_4 , не є ні власником, ні законним користувачем чи володільцем цього автомобіля, а отже права на подання клопотання про скасування арешту майна, як це передбачено ч.1 ст.174 КПК України, вона не має.

Слідчий суддя в цьому аспекті вважає за необхідним зазначити, що відповідно до ч.12 ст.100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Отже, у разі якщо ОСОБА_4 вважає, що вона набула речове право на спірне майно в наслідок спадкування, чи інших правових підстав, вона має спочатку вирішити відповідний спір в порядку цивільного судочинства, а після набранням рішення законної сили, ставити питання про скасування арешту на нього. Наразі скасування арешту майна є передчасним, оскільки може призвести до втрати майна внаслідок його передачі особі, без відповідного правового титулу на нього, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1