Справа № 570/3398/17
Номер провадження 1-кс/570/469/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Рівне заяву слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 570/3398/17 (номер провадження 1-кс/570/448/2020) за клопотанням ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

03.06.2020 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
04.06.2020 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказане клопотання передано на розгляд та вирішення слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_3 .
10.06.2020 року слідчим суддею Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід.
10.06.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана заява передана на розгляд та вирішення слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід зазначено, що у 2017 році нею слухалося клопотання слідчого про арешт майна. Ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 від 15.08.2017 р. клопотання слідчого задоволено і накладено арешт на майно ОСОБА_5 і ОСОБА_4 . Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області від 12.02.2018 р. ухвалу слідчого судді ОСОБА_3 від 15.08.2017 р. було скасовано, клопотання слідчого задоволено частково, накладено арешт на об`єкт нерухомості, який на праві власності належить ОСОБА_4 . В решті клопотання відмовлено.
У заяві слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід зазначається, що вищевказані обставини можуть викликати сумніви в об`єктивності і неупередженості судді. Крім того, вважає некоректним слухати дану справу, оскільки нею вирішувалося питання накладення арешту на майно і ухвала, постановлена нею, як слідчим суддею, скасована.
Також у заяві слідчий суддя ОСОБА_3 просить врахувати, що аналогічне клопотання по даній справі неодноразово подавалося або ОСОБА_4 , або через його представника до Рівненського районного суду Рівненської області, і у всіх попередніх випадках слідчим суддею ОСОБА_3 заявлялися самовідводи з аналогічних підстав, які були задоволені.
Слідчий суддя ОСОБА_3 вважає, що підстави, на які вона посилалася, як слідчий суддя, не відпали, а тому у даному випадку необхідним є заявити самовідвід.

Про час та місце розгляду заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід повідомлялися особа, яка заявила клопотання, слідчий, прокурор та особа, яка подала клопотання про скасування арешту майна.
Слідчий суддя ОСОБА_3 , яка заявила про самовідвід, у своїй заяві просить його задоволити.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, яка подала заяву про самовідвід, заявник, в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, клопотань не подано.
Дослідивши обставини справи, з урахуванням обґрунтувань, наведених у заяві про самовідвід, приходжу до висновку, що заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Положення статті 76 КПК України, на яку посилається слідчий суддя ОСОБА_3 , як на підставу недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні, не матимуть місце у даному випадку та не можуть слугувати підставою для самовідводу під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.
Перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, визначений у ст. 75 КПК України.
Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь-яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання Суд часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).
Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).
У рамках суб`єктивного підходу Суд завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» (п.49,50) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
З метою об`єктивності судового провадження, задля унеможливлення виникнення будь-якого сумніву в упередженості судді та забезпечення достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін, заява про самовідвід є вмотивованою, а тому підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 309 КПК України, -
у х в а л и в :

Заяву слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 570/3398/17 (номер провадження 1-кс/570/448/2020) за клопотанням ОСОБА_4 про скасування арешту майна -задоволити.
Справу передати до канцелярії суду для визначення судді, що її розглядатиме у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1