Справа № 541/1063/20
Провадження № 1-кс/541/447/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

05 червня 2020 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

04.06.2020 року прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду з клопотанням, про накладення арешту, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником та володільцем наступним майном: автомобілем ВАЗ 21072 д.н.з. НОМЕР_1 1981 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , фактичним володільцем (користувачем) є ОСОБА_5 , визначивши місцем зберігання транспортного засобу - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000437 від 03.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України, порушеному по факту керування автомобілем 03.06.2020 року громадянином ОСОБА_5 , який був позбавлений права керування транспортним засобом на підставі постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області .

В ході розслідування даного кримінального провадження слідчим було вилучено транспортний засіб ВАЗ 21072 номерний знак НОМЕР_4 , яким протиправно, в порушення рішення суду, керував громадянин ОСОБА_5 .

Прокурор зазначає, що автомобіль ВАЗ 21072 номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні №0000437, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є предметом злочину, арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій та судового розгляду справи .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник транспортного засобу ОСОБА_4 та володілець ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, володільця автомобіля, перевіривши та проаналізувавши долучені до клопотання докази приходить до переконання, що воно підлягає до задоволення з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, з яким звертається особа з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Миргородським ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000437 порушеному за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.. 382 ч.1 КК України.
03.06.2020 року при огляді місця пригоди слідчим Миргопродського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 було вилучено автомобіль марки ВАЗ 21072 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску, яким протиправно в порушення постанови суду , яка набрала законної сили керував ОСОБА_5 (а.с.6).
Згаданий автомобіль постановою слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 визнано речовим доказом по справі та він перебуває на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.
Статтю 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Майно про яке прокурором заявлено клопотання про арешт є автомобіль, який може бути знаряддям кримінально протиправних дій у кримінальному правопорушенні передбаченому ст. 382 КК України.
З встановлених обставин вбачається, що автомобіль відповідає критеріям речового доказу, встановлених у ст. 98 КПК України.
Тож, з огляду на необхідність проведення органом досудового розслідування слідчих дій, накладення арешту на автомобіль з метою збереження речового доказу, є виправданим.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.
Отже, особа позбавлена судом права керування транспортними засобом продовжує керування таким транспортним засобом ставлячи під загрозу життя та здоров`я людини, зважаючи на що, з метою унеможливлення продовження вчинення ОСОБА_5 протиправних дій, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначений в клопотанні транспортний засіб.
Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником та користувачем наступним майном:
- автомобілем марки ВАЗ, модель 21072, державний номерний знак НОМЕР_1 1981 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , а фактичним володільцем (користувачем) якого є- ОСОБА_5 , визначивши місцем зберігання транспортного засобу майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Миргород, вул. Я.Усика,34.

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням та направити для відому власнику та користувачеві.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_7