УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 08.05.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 08.05.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України, в якій заявник просить скасувати вказану постанову.

Свою скаргу представник заявника мотивує тим, що 25.05.2020 він отримав копію постанови від 08.05.2020 про закриття кримінального провадження №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

Однак, таке рішення слідчого заявник вважає необґрунтованим, передчасним, прийнятим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин.

Заявник зазначає, що слідчий в обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження застосував цитування норми статті 307 Цивільного кодексу України, проте не врахував її реального змісту. Так, на думку заявника, слідчий повинен був встановити зміст бесіди між народними депутатами України виходячи з матеріалів справи, а не власних припущень про приватний характер такої розмови.
Крім того, слідчий у своєму висновку робить посилання на конфіденційний характер бесіди народних депутатів України, попри те, що така розмова здійснювалася відкрито у публічному місці, в присутності значної кількості осіб, в тому числі і журналістів - тобто, сторони цієї бесіди своїми діями не встановлювали жодних конфіденційних обмежень щодо інформації, якою вони обмінюються під час такої бесіди.
Разом з тим, на думку заявника, безліч обставин справи повністю залишилися поза увагою слідчого, натомість свою постанову останній обґрунтував надуманими доводами про начебто «незаконну журналістську діяльність» журналістів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

З огляду на викладене вище та беручи до уваги те, що слідчий, на думку заявника, без здійснення належної оцінки доказів, зібраних по справі, без належного застосування норм матеріального права, якими регулюються існуючі правовідносини, зробив необґрунтований висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження, заявник просить скасувати постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 08.05.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів у ній наведених та просив задовольнити. Зазначив, що журналісти ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проводили відкриту відео зйомку. Звертав увагу, що оскаржуване рішення не має належного обґрунтування, оскільки версія слідчого про приватний характер розмови повністю спростовується зазначеними у скарзі аргументами.

Слідчий другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , рішення якого оскаржується, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений завчасно та належним чином, матеріали кримінального провадження №0000102 на запити слідчому судді не надано.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого за наявності матеріалів, які є в розпорядженні слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, заслухавши представника заявника адвоката ОСОБА_4 , приходить до висновку про те, що постанова від 08.05.2020 про закриття кримінального провадження №0000102 від 07.02.2018 не відповідає вимогам КПК України виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, другим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи слідчого на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження побудовані лише на його припущеннях.

Водночас, слідчим суддею неодноразово вживались заходи, шляхом направлення відповідних листів, щодо витребування з Державного бюро розслідувань матеріалів кримінального провадження №0000102 від 07.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

Однак, на день розгляду скарги вказані матеріали до суду надано не було, а слідчий у судові засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Викладене вище приводить слідчого суддю до висновку про те, що слідчий не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження №0000102 від 07.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

В порушення вимог ст.110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Викладене свідчить про однобічність та неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 08.05.2020 постанови про закриття кримінального провадження №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_5 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 08.05.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 08.05.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 08.05.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000102 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголосити 30 червня 2020 року о 08 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1