У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.02.2020 Справа №607/2806/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не депутата, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

- за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000430 від 12 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави, яке мотивується наступним.

Групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 12 лютого 2020 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000430 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку лютого 2020 року, у вечірній період доби, у ОСОБА_5 , який перебував у приміщені квартири АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті із батьком ОСОБА_7 , виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень, на початку лютого 2020 року, у вечірню пору доби, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, під час раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із батьком ОСОБА_7 , утримуючи в своїй руці ніж, умисно наніс ним один удар в ліву частину живота останнього, спричинивши проникаюче поранення живота з ушкодженням петель товстого кишківника, поліорганну недостатність, ендогенну інтоксикацію, розлитий фіброзно-гнійний перитоніт, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_5 .
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернопіль, українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, проживаючий АДРЕСА_1 , не одружений, раніше не судимий.
13 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У клопотанні старший слідчий зазначає та підтримується прокурором в судовому засіданні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
- лікарським свідоцтвом про смерть № 123 від 13 лютого 2020 року.
Як зазначає слідчий у клопотанні та що підтримує прокурор в судовому засіданні, відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. На даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, з метою уникнення покарання ОСОБА_5 , зважаючи на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків у суспільстві, про що свідчить відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, ОСОБА_5 проживає на одній сходовій площадці із ОСОБА_8 , який є свідком у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим підозрюваний може впливати на вказаного учасника провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння схиляти свідка до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Також, заважаючи на те, що ОСОБА_5 проживає у квартирі, в якій було вчинено кримінальне правопорушення, а тому, перебуваючи за місцем проживання, він може вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування.
Вказані обставини в цілому свідчать про наявність вищезазначених ризиків та неможливості обрання до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою.

Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігти зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, прокурор в судовому засіданні зазначає, що приймаючи до уваги вищенаведені ризики, тяжкість злочину, конкретні обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його соціальний та майновий стан, просить клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 , думку і заперечення якого підтримав підозрюваний ОСОБА_5 просить в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що існування вказаних у клопотанні ризиків є необґрунтованим та належним чином не підтверджене.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин". Існування "обґрунтованої підозри" розглядається як необхідна, а при первісному обранні - навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, раніше не судимий.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 та його поведінки, обставин вчинення злочину, у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про який просять підозрюваний та його захисник, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на свідка у кримінальному провадженні, вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

За встановлених обставин при розгляді клопотання слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

У зв`язку з цим клопотання сторони захисту та підозрюваного про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту до задоволення не підлягає.

Доказів, які б свідчили про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював перебування ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено і стороною захисту не надано.

Крім цього, згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною четвертою ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, приймаючи до уваги особу підозрюваного, обставини, за яких був вчинений злочин, які встановлені під час розгляду клопотання та його наслідки, а саме того, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства щодо потерпілого, керуючись наданим ч. 4 ст. 183 КПК України правом, вважаю за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 205, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, взявши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно під варту із зали суду.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Датою закінчення дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 13 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1