Справа № 134/126/20
Провадження №11-кп/801/393/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 31.01.2020, якою звільнено умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 8 днів від подальшого відбування покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Севастьянівка, Христинівського району, Черкаської області,жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого раніше не судимого,
засудженого вироком Апеляційного суду Черкаської області від 16.11.2011 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, п.6 ч. 2 ст. 115, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.01.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.08.2009 року по 20.03.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.04.2017 не відбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі.
Зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме 23 дні.
Початок строку відбування покарання 11.08.2009, кінець строку 09.12.2021.

Станом на 31.01.2020 року відбув 3/4 частини призначеного строку покарання.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31.01.2020 задоволено подання ДУ "Крижопільський виправний центр №113" та звільнено ОСОБА_7 , засудженого вироком Апеляційного суду Черкаської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, п.6 ч. 2 ст. 115, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 8 днів від подальшого відбування покарання.
Своє рішення суд аргументував тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відбув 3/4 строку покарання і заслуговує умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
На погодившись із рішенням суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_7 .
Апеляційну скаргу мотивує тим, що враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_7 він своєю поведінкою не довів виправлення та відповідно висновок суду про те, що ОСОБА_7 заслуговує умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання не ґрунтується на об`єктивних даних та є помилковим.

Зокрема судом не було враховано 8 стягнень, які були застосовані до ОСОБА_7 та те, що період умовно-дострокового звільнення настав по причині зарахування ОСОБА_7 відбування попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України, що не є достатнім терміном для виправлення особи.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, засудженого та його адвоката, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції не повно та не всебічно дослідив особову справу засудженого та інші необхідні обставини для прийняття обґрунтованого рішення, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого, ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи, за що був засуджений 16.11.2011 колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 115 п. б, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.01.2016 ОСОБА_7 відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року), у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.08.2009 по 20.03.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням цього, необхідну частину покарання засуджений ОСОБА_7 відбув 09.03.2018 та відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, але настав у зв`язку із застосуванням до нього вимог ч. 5 ст. 72 КК України, що в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як слідує з даних довідки про заохочення та стягнення, до засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання накладалося 8 стягнень та 5 заохочень враховано Вінницьким районним судом при винесенні 10.04.2017 ухвали про заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке - обмеження волі і з 03.05.2017 ОСОБА_7 переведено до Крижопільського ВЦ №113, а 17.01.2020 начальник установи звертається з поданням про його умовно-дострокове звільнення, тоді як висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на повному та всебічному аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до пращ довів своє виправлення.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень від 17.01.2020 (а.с. 7) ОСОБА_7 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, а тому колегія суддів вважає, що засуджений своєю поведінкою не довів виправлення та відповідно висновок суду про те, що ОСОБА_7 заслуговує умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання не ґрунтується на об`єктивних даних та є помилковим.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 31.01.2020, якою звільнено умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 8 днів від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

У задоволенні подання ДУ "Крижопільський виправний центр №113" про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4