Справа № 201/1855/20
Провадження №1-кс/201/799/2020
У Х В А Л А
Іменем України

16 березня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000132 від 16 січня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна (з урахуванням поданого через канцелярію суду 05.03.2020р. тексту клопотання зі змінами та доповненнями), в якому останній просить суд:

1. Накласти арешт та заборонити передачу в суборенду, а також заборонити користуватися, розпоряджатися і здійснювати будівництво на земельній ділянці загальною площею 0,2623 (кадастровий номер :03:336:0043) постійному користувачу, юридичній особі Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» (ЄДРПОУ 2364488), заборонивши: проводити державну реєстрацію, вносити зміни до державної реєстрації, перетворення, зміну цільового призначення, зміну і присвоєння кадастрових номерів земельної ділянки до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню № №0000132 за ч. 1 ст. 197-1 КК України;

2. За наявності правових підстав накласти арешт і заборонити будівництво на земельній ділянці загальною площею 0,2623 (кадастровий номер :03:336:0043), користувачом якої є юридична особа - Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» (ЄДРПОУ 2364488) за місцем розташування на неї земельної ділянки та власності домоволодіння ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 площею 1000 кв.м., згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 16.01.15р. і схематичного плану земельної ділянки до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000132 за ч. 1 ст. 197-1 КК України;

3. Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 49004, м. Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська), 58 внести до Державного земельного кадастру відомості про цю ухвалу про заборону вчинення дій на земельній ділянці кадастровий номер :03:336:0043 (Центр надання адміністративних пслуг Дніпровської міської ради) (далі ЦНАП) відділ ЦНАП «Правобережний» 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, 1 поверх, кімн. 105, а також спрямувати ухвалу для виконання у Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Пісаржевського, 1-а) та у Соборний ВП ДВП ГУНП в Дн-ській обл.

Від адвоката ОСОБА_3 до суду надійшла заява з проханням клопотання задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Від представника Дніпропетровської єврейської релігійної громади ОСОБА_5 до суду надійшли заперечення на клопотання про арешт майна та заява з проханням розглядати вказане клопотання без її участі, в якій остання зазначила, що проти задоволення клопотання не заперечує.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 надав суду заяву з проханням розглядати клопотання про арешт майна без його участі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання адвоката ОСОБА_3 ґрунтується на п. 4 ч. 2 ст.170 КПК України - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з тексту клопотання адвоката ОСОБА_3 , фактично з посиланням на відповідні норми КПК України, які регулюють арешт майна в межах кримінального провадження, заявник наполягає на забороні вчинення певних дій юридичною особою Релігійною організацією «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» (ЄДРПОУ 2364488).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

- п. 3 ч.2 ст.173 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

- п. 4 ч.2 ст.173 КПК України - розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

- п. 5 ч.2 ст.173 КПК України - розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження

- п. 6 ч.2 ст.173 КПК України - наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» (ЄДРПОУ 2364488) та/або її посадові особи не є стороною кримінального провадження, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань неможливо визначити особу або осіб, щодо яких здійснюється провадження, що виключає застосування до вказаного підприємства заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та заборони або обмеження користування, розпорядження майном.

До матеріалів клопотання не додано жодних доказів на підтвердження того, що об`єкт за адресою: вул. Ливарна, 3А у м. Дніпро, який згідно договорів купівлі-продажу належить ОСОБА_4 , знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :03:336:0043, яка була передана на законних підставах в постійне користування Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада».

Матеріалами клопотання не підтверджується зазначення заявником адвокатом ОСОБА_3 щодо права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 635 кв.м. та 285 кв.м. по АДРЕСА_1 а відтак твердження про те, що на території власності цивільного позивача розпочато будівництво споруди під назвою Багатофункціональний культовий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є необгрунтованим.

Крім того, в своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає, що будівництво культового комплексу здійснюється всупереч рішення слідчого судді про заборону будівництва та вчинення інших дій по іншому кримінальному провадженню проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до матеріалів клопотання не додано.

Представником Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» адвокатом ОСОБА_5 до матеріалів справи надано копію постанови про закриття кримінального провадження № 0001007 від 26.04.2018р., текст якої адвокат ОСОБА_3 отримав 25.07.2019р.

Як вбачається з тексту вказаної постанови, кримінальне провадження № 0001007 від 26.04.2018р. було відкрито за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 , яка була попередньою власницею майна, яке, згідно до матеріалів клопотання, зараз переоформлено на ОСОБА_4 .

Відповідно до тексту вказаної постанови, в ході досудового розслідування було встановлено відсутність станом на 07.04.2018р. об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , «що виключає спричинення будь-яких матеріальних збитків громадянці ОСОБА_7 та наявність підстав для звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення».

Відповідно, додані до матеріалів клопотання докази розміру збитків, які нібито були спричинені ОСОБА_4 , не можуть бути прийняті до уваги суддею.

Також слід зазначити, що клопотання адвоката ОСОБА_3 ґрунтується на п. 4 ч. 2 ст.170 КПК України - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Проте яким чином заборона вчинення певних дій Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» буде сприяти відшкодуванню матеріальної шкоди, з матеріалів клопотання є незрозумілим.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Адвокатом ОСОБА_3 до матеріалів клопотання додані докази того, що Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» на законних підставах отримала у постійне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:336:0043, будівництво Багатофункціонального культового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на вказаній земельній ділянці ведеться на підставі містобудівних умов, а тому заборона користуватися, розпоряджатися і здійснювати будівництво на вищевказаній земельній ділянці призведе до зупинення та обмеження правомірної діяльності Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», що є неприпустимим з огляду на приписи ч. 4 ст. 173 КПК України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 про арешт майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000132 від 16 січня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1