Ухвала

Іменем України
30 січня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-459 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу судді Рівненського апеляційного суду від 11 січня 2020 року про повернення апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою судді Рівненського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_5 , залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 399 КПК України, оскільки скарга захисника була подана без додержання вимог передбачених ст. 396 КПК України.
Ухвалою судді Рівненського апеляційного суду від 11 січня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_5 , повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки захисник не усунув недоліки апеляційної скарги, яку ухвалою вказаного суду від 09 грудня 2019 року залишено без руху.
Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги, захисник ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить переглянути оскаржуване судове рішення в касаційному порядку, оскільки вважає, що воно постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Недотримання вимог ст. 396 КПК України тягне наслідки, встановлені ст. 399 КПК України.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, захисник ставлячи вимогу до суду апеляційної інстанції про зміну вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2019 року в частині визнання ОСОБА_5 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, не зазначив, яке рішення повинен прийняти суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 408 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Тобто, захисник вказуючи у прохальній частині повторної скарги про необхідність зміни вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2019 року, повинен був зазначити одну із вимог, передбачених ст. 408 КПК України, яка була б підставою для перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку. Проте, відповідно до змісту його апеляційної скарги, захисник лише вказав, що просить оскаржуваний вирок змінити, не конкретизувавши з яких підстав. При цьому, суд апеляційної інстанції в ухвалі про залишення його апеляційної скарги без руху від 09 грудня 2019 року звертав увагу захисника, що його вимоги суперечать положенням кримінального процесуального кодексу, однак захисник знову допустився помилки в цій же частині в повторній апеляційній скарзі.
Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що, суддя апеляційного суду обґрунтовано прийшов до висновку, що прохальна частина апеляційної скарги захисника не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що позбавило суд апеляційної інстанції визначити межі перегляду оскаржуваного судового рішення, та прийняв на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційного суду та вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу судді Рівненського апеляційного суду від 11 січня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3