Справа № 554/8281/19
Дата документу 10.01.2020
В И Р О К
Іменем України

10 січня 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0002121 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, судимого

27 лютого 2018 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;

17 квітня 2019 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання відповідно до статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обставин встановлених судом

20 липня 2019 року, о 05 год. 34 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом віджиму віконної рами, проник до приміщення кладової, яке розташоване на першому поверсі будинку, звідки таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_4 велосипед марки «CUBE REACTION» біло червоного кольору вартістю 28766,49 грн та велосипед марки «CUBE АТТЕNТIОN» біло чорного кольору вартістю 13952,89 грн, чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 42719,38 грн.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та поєднане з проникненням до іншого приміщення, сховища.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. При цьому наголосив, що не вважає свої дії по викраденню інкримінованого йому майна як такі, що вчинені з проникненням у приміщення, оскільки таке знаходиться на сходовій клітині будинку і самовільно обладнане потерпілим під сховище. Зазначив, що збитки завдані злочином ним повністю відшкодовані потерпілому, а тому просив призначити йому покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави, за яким його засуджено до позбавлення волі з звільненням від відбування покарання, виконувати самостійно.

Потерпілий ОСОБА_4 під час допиту в суді підтвердив факт викрадення у нього майна за обставин, викладених вище та заподіяння йому збитків на суму, вказану в обвинувальному акті. При цьому він зазначив, що збитки йому обвинуваченим повністю відшкодовано, а тому просив його суворо не карати. Факту належності йому приміщення та його самовільного обладнання в таке на сходовій клітині будинку, де зберігав викрадене майно, яке було зачинене і відповідно не мало вільного доступу до нього сторонніх осіб, він не спростовував і не заперечив, а навпаки підтвердив.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше засуджувався за вчинення умисних, в тому числі аналогічних злочинів, судимість за які не погашена у визначеному законом порядку, має не відбуте покарання за попереднім вироком, характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього, ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження вчинення нових злочинів, а також соціальної реабілітації.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено за правилами ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, оскільки після постановлення попереднього вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2019 року, але до повного відбуття покарання він вчинив новий злочин.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Оскільки обвинувачений засуджується до позбавлення волі, яке має відбувати реально, то суд вважає за необхідне з метою виконання вироку та відбування покарання, а також запобіганню ризиків, встановлених статтею 177 КПК України, обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 2512,16 грн і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Остаточне покарання обвинуваченому визначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків у виді трьох років і одного місяця позбавлення волі, частково приєднавши до призначеного покарання за цим вироком один місяць не відбутого покарання за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання рахувати з 10 січня 2020 року.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілому, - повернути йому ж.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 2512,16 грн судових витрат.

До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченого час його перебування під вартою в зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цій справі з розрахунку день за день з 24 липня 2019 року до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1