печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
та захисника адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001146 від 10.05.2014 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3. ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ст. 340, ч. 3. ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 за погодженням з прокурором - начальником четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчій групі другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001146 від 10.05.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ст. 340 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ст. 340 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ст. 340 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ст. 340 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ст. 340 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді 2013 року, у зв`язку з прийняттям вищим керівництвом держави рішення про призупинення процесу підготовки до укладання Угоди про асоціацію між Україною та ЕС, у місті Києві та ряді інших міст України розпочались акції протесту громадян. Такі акції, після відмови Президента України ОСОБА_17 підписати, які після силового розгону Євромайдану на Майдані Незалежності у м. Києві в ніч з 29 на 30 листопада 2013 року, набули особливо масового характеру.
У зв`язку з цим, ОСОБА_8 , будучи залученим невстановленими слідством особами, у невстановлений слідством час, являючись особою, що наближена до діючого, на той період, керівництва держави України, прийняв рішення про насильницьке перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, шляхом вчинення злочинів, в тому числі тяжких та особливо тяжких, зокрема, проти життя та здоров`я учасників таких акцій, заподіяння останнім тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, викрадення, катування, залякування та інших протиправних дій, свідомо допускаючи вчинення умисних вбивств окремих із них.
ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на перешкоджання проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства, шляхом вчинення злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, він не в змозі, приблизно в грудні 2013 січні 2014 року, прийняв рішення створити злочинну організацію, до якої залучити та використати вже існуючу ієрархічну структуру з числа осіб, які фінансово залежали від нього, що виражалось в офіційному та неофіційному працевлаштуванні таких осіб на заснованих ним підприємствах, виплаті їм заробітної плати, у тому числі неофіційної, та в забезпеченні орендованим житлом на території Оболонського району м. Києва.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, залучив до організації вчинення вищезазначених злочинів осіб, з числа найближчого оточення, зокрема і ОСОБА_6 .
ОСОБА_8 визначив конкретні завдання злочинної організації та її учасників, об`єднав їхні зусилля і детально розподілив між її членами функції, ролі, завдання й обов`язки, відповідно до яких ОСОБА_6 - довірена особа керівника злочинної організації; організовував скоєння злочинів, керував їх підготовкою і вчиненням, координував дії інших співучасників, спрямовував їх на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, на виконання вказівок ОСОБА_8 , був організатором злочинів та здійснював наступні функції:
- особисто підпорядковувався ОСОБА_8 ;
- за погодженням з ОСОБА_8 здійснював загальне керівництво діями інших учасників злочинної організації;
- спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , а також іншими особами, у тому числі не встановленими слідством, планував вчинення злочинів, залучав до участі у злочинах інших осіб та їх групи;
- спільно та погоджено з ОСОБА_8 та ОСОБА_18 здійснював координацію дій мобільних оперативних груп злочинної організації під час вчинення злочинів, а також інших осіб, які залучались до вчинення злочинів, та їх груп;
- контролював виконання завдань, які ставились безпосереднім виконавцям злочинів;
- вживав заходи щодо приховування слідів злочинів та їх укриття.
Діючи у складі злочинної організації, виконуючи вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та інші особи, у тому числі невстановлені слідством, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, діючи за попередньою змовою групою осіб, скориставшись можливістю вільного доступу, зайшли до приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, де відшукали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , застосували відносно них фізичне насильство, яке виразилося у нанесені ударів руками в різні частини тіла та погрози застосування такого насильства, схопили останніх за руки і ноги, всупереч їх волі, насильно винесли з приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва та заштовхали в салон мікроавтобуса марки «TOYOTA НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який ОСОБА_22 , згідно із розробленим злочинним планом, припаркував перед входом у вказане приміщення, тобто вчинили їх викрадення.
Після цього, ОСОБА_22 , на мікроавтобусі марки «TOYOTA НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходились ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , потерпілі ОСОБА_21 і ОСОБА_20 та інші невстановлені особи, а також ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та інші невстановлені особи, які знаходились в інших невстановлених автомобілях, виконуючи вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , що діяли за дорученням ОСОБА_8 , спільно та погоджено з ним, виїхали з території лікарні.
У подальшому, 21.01.2014 невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи погоджено з ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , маючи єдиний злочинний умисел з останніми, спрямований на вбивство ОСОБА_20 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відносно викраденої людини, допускали і бажали настання смерті ОСОБА_20 , після вчинення відносно останнього тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, шляхом нанесення ОСОБА_20 численних ударів по кінцівках, тулубу і голові, розуміючи, що він, знаходячись у безлюдній місцевості, на відстані близько 500 метрів вглиб лісу від автошляху до с. Гнідин Бориспільського району Київської області, без верхнього одягу, у темну пору доби, при низькій температурі повітря, оскільки згідно із даними спостережень метеостанції 21.01.2014 з 12 год. 12 хв. та на протязі дня 22.01.2014 випадав сніг, температура повітря знижувалася до -10.2°С, загине внаслідок вищевказаних факторів, залишили його без свідомості, в результаті чого потерпілий ОСОБА_20 помер.
10.05.2018 року складено та погоджено прокурором повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3. ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ст. 340, ч. 3. ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Письмове повідомлення про підозру в день його складання ОСОБА_6 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останнього невідоме, а тому 10.05.2018 вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його поштою.
01.03.2019 постановою старшого слідчого першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук.
Слідчий вважає наявними всі законні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 виходячи з наступного.
В ході досудового розслідування слідством встановлено передбачені ст. 177 КПК України ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду; матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , до моменту притягнення його до кримінальної відповідальності регулярно залишав територію України та виїжджав, зокрема, до Російської Федерації де, за наявною інформацією, і переховуються більшість підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_6 відповідно до інформації ДКР НП України № 14/03/03-35936 від 10.05.2018, перетнув Державний кордон України в напрямку Російської Федерації, 25.02.2014 в пункті пропуску залізничного транспорту «Конотоп», на теперішній час місцезнаходження останнього не встановлено.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи це тим, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, сторону захисту слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Враховуючи, що 01.03.2019 року постановою старшого слідчого першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання у його відсутність.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.
Виходячи з наявних у матеріалах кримінального провадження даних, протоколів допитів свідків, судових експертизи, інших доказів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3. ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ст. 340, ч. 3. ст. 27, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Надходячи до такого висновку слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В справі «Броган та інші проти Великобританії» від 29.11.1988 мета арешту повинна полягати в тому щоб доставити відповідну особу до компетентно посадової особи не зважаючи на те, що була чи буде така ціль досягнута.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, процесуальну поведінку, яка виражається у відсутності підозрюваного за місцем реєстрації та місцем свого проживання, у зв`язку з чим він був оголошений у міжнародний розшук та вважає наявними підстави для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 532, 534 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1