Справа № 643/870/20
Провадження № 1-кс/643/508/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0003997 від 22.07.2019 за ч. 1 ст. 187 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працює в супермаркеті «Клас» ТОВ Укр-Трейд на посаді продавця, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 22.07.2019, близько 11:40, ОСОБА_6 знаходячись на території міського кладовища № 3 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88Б, з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на вчинення нападу шляхом заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, знайшовши на території кладовища цеглину, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_7 , яка рухалась по алеї між могилами на кладовищі № 3, та цеглиною наніс останній один удар по голові в область потилиці, спричинивши закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, синець на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я понад 6-ти днів але не більше 3 тижнів (21 дня), від чого ОСОБА_7 , втратила рівновагу та схилилась на ліве коліно, отримавши садно на лівій нозі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, схопив за ремінець сумки, одягненої у ОСОБА_7 через тулуб, та шляхом ривка намагався нею заволодіти при цьому, перебуваючи позаду ОСОБА_7 , почав закривати своєю рукою рот останньої й тягти її до кущів, від чого потерпіла впала на землю спиною та почала голосно кричати і кликати на допомогу, сприймаючи дії ОСОБА_6 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю та втрати власного майна, а саме жіночої шкіряної сумки сірого кольору ТМ «Vito Torelli», вартістю 1 166 грн., в якій знаходились жіночий шкіряний гаманець сірого кольору ТМ «FASHION & CLASSIC only you Just you», вартістю 360 грн з грошовими коштами у розмірі 2 700 грн, мобільний телефон ТМ «Leeco Le 2» в корпусі рожевого кольору, вартістю 2 450 грн з стартовими пакетами мобільних операторів «Лайф» та «Київстар», які не представляють матеріальної цінності для потерпілої.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що від крику ОСОБА_7 його злочинні дії можуть бути помічені іншими особами та розуміючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, з місця скоєння злочину втік.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та 21.01.2020 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, суворість можливого покарання, ті факти, що останній не володіє міцними соціальними зв`язками вказує на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, так як вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти вказаним ризикам.

В суді прокурор підтримав клопотання посилаючись на викладені в ньому обставини.

ОСОБА_6 не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтримавши свої показання, надані в якості підозрюваного слідчому, в яких зазначив, що тілесні ушкодження потерпілій завдав випадково, викидаючи наявну у нього в руках цеглину, не пересвідчившись, що це безпечно для сторонніх осіб. Після того, як потрапив цеглиною у потерпілу, він підійшов до неї з метою надання допомоги, проте потерпіла почала кричати, чого він злякався та скрився. Умислу заволодіти майном потерпілої в нього не було. Стосовно позиції щодо обрання запобіжного заходу просив вислухати захисника.

Захисник, підтримуючи позицію ОСОБА_6 щодо обставин завдання тілесних ушкоджень потерпілій, зазначив, що підозра необґрунтована, не доведений умисел підзахисного на заволодіння майном, первісні показання потерпілої вказують, що підозрюваний не намагався забрати в неї її майно, не висловлював вимог про це та будь-яких погроз. ОСОБА_6 має постійне зареєстроване місце проживання та роботи, протягом досудового розслідування не переховувався від слідства, з`являється за першою вимогою до органу досудового розслідування, раніше не судимий, отже перелічені прокурором ризики відсутні, в зв`язку з чим просив не застосовувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а обмежитись особистим зобов`язанням.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України підтверджується даними, зафіксованими в протоколах допитів потерпілої та свідків, пред`явлення особи для впізнання, оглядом відеозапису з камер відеоспостереження та постановою про визнання оптичного носія цього запису речовим доказом, висновками товарознавчої та судово-медичної експертиз. Отже, підозру ОСОБА_6 можна вважати обґрунтованою. При цьому доводи непричетності ОСОБА_6 до інкримінованого злочину та невірної кваліфікації дій останнього, мають буди досліджені та оцінені в сукупності з доказами сторони обвинувачення, що є завданням наступних стадій кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 даної статті вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прокурор, обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказує що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування й суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. З твердженням прокурора про існування ризику переховування суд, з погляду на особистість підозрюваного, який, хоча й має зареєстроване місце проживання й офіційно працевлаштований, погоджується, так як останній не одружений, дітей чи інших осіб на утриманні не має, отже наявні в нього соціальні зв`язки в місті постійного проживання не можна назвати міцними. Вказане, з урахуванням потенційного покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років в разі визнання винуватим, свідчить про існування ризику переховування.

Суд також враховує, що інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинений у денний час доби, що вказує на певну зухвалість підозрюваного та низький рівень правосвідомості останнього, у спосіб та з застосуванням засобів, які могли завдати тяжких наслідків для здоров`я потерпілої. Вказані обставини, не дивлячись на відсутність даних про притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності в минулому, дає судові підстави стверджувати про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, отже обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не є доцільним.

Обов`язки, які прокурор просить покласти на підозрюваного у межах даного запобіжного заходу не позбавляють можливості виконувати свої трудові обов`язки, що підозрюваним не заперечується.

Таким чином, враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання цілком обґрунтованим, докази, надані прокурором, доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, отже клопотання повинно бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

- заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 09:00 до 19:00 години.

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1