ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.01.2020 року за № 0000113 за №0004861 від 22.10.2019 року

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, не працюючого офіційно, з середньою освітою, раніше не судимого, проживає АДРЕСА_1

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , у період часу з 07:00 години до 08:00 години 21 жовтня 2019 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою; АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, вийшов з приміщення своєї кімнати та зайшов до кімнати своїх співмешканців, до якої мав вільний доступ, та у якій мешкає ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_5 , де. впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, із книжкової полиці викрав належний ОСОБА_6 планшет Аррlе, модель «А1430» 9.7, 16 Gb. іmei: 35460. вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №3580/19 від 24.10.2019 - 2200 грн., який поклав у заздалегідь заготовлений рюкзак, після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2200 гривень.

Дії Новохатнього кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також, ОСОБА_5 , 30.12.2019 року, близько 17.00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає, разом із родиною своєї рідної сестри, реалізуючи раптово-виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, повторно, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у кімнаті, де проживає його рідна сестра - ОСОБА_5 разом із своїм чоловіком - ОСОБА_6 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав з полиці, яка розміщена біля ліжка обручку з металу білого кольору 585 проби, вага металу складає 3,45 грами, вага виробу -3, 52 грам, зі вставками з прозорих камінців, у середині мається плетіння у вигляді косички з металу жовтого кольору, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №27 від 23.01.2020 року - 2276,90 грн. Вказану обручку ОСОБА_5 поклав до своїх особистих речей та вийшов з приміщення квартири, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, обернувши його на свою користь. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2276, 90 грн.

Дії Новохатнього кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється, просить строго його не наказувати та врахувати те, що він зробив для себе висновки і більше зобов*язався подібного не робити, оскільки влаштовується роботу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 доказана повністю та його дії за ч.1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, тобто за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, розмір заподіяної шкоди, відсутність претензій з боку потерпілих, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що той раніше не судимий, зареєстрований в м. Харкові, де і проживає, розлучений, з його слів має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому в межах пред*явленого обвинувачення, суд враховуючі всі обставини, встановлені судом, та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкцій статті, інкримінованої йому, а саме у вигляді позбавлення волі.

Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає тяжкості кримінального правопорушення, та реальний до виконання обвинуваченим.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, з даного приводу клопотань заявлено не було.

Згідно ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави підтверджені витрати за проведення судової експертизи у розмірі 300 грн.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
- за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України необхідні і достатні для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання.
Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази по справі (планшет), переданий потерпілому на зберігання залишити у його користуванні та законному володінні.

Речові докази (договір закладу майна до ломбарду, видатковий чек) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи №3580/19 від 24.10.2019 року у розмірі 300 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1