Справа № 346/4275/19
Провадження № 1-кп/346/516/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/430/2018 про обвинувачення,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Зелений Гай Новоселицького району Чернівецької області, з повною загальною середньою освітою, неодружений, раніше був засуджений 18.06.2004 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за контрактом на посаді механіка-водія танкового взводу,танкової роти, танкового батальойну управління військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), у військовому званні солдат , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.408 ч.3 КК України, а саме дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Так, 08 грудня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та Міністерством оборони України було укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 08.12.2016 року № 255-РС солдата - обвинуваченого ОСОБА_5 було призначено на посаду механіка- водія танкового взводу танкової роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 08.12.2016 року № 357 солдат-обвинувачений ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення вказаної військової частини. Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 15.12.2017 року № 22-РС солдата-обвинуваченого ОСОБА_5 було призначено на посаду механіка- водія танкового взводу танкової роти танкового батальйону управління військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат -обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу , «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату обвинуваченому ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Однак, 24.07.2018року о 09 год. 00 хв. солдат обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби назавжди, без поважних причин, не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 24.07.2018 року о 09 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби назавжди, без поважних причин, не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини,

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно вибув з військової частини 24 липня 2018 року до себе додому по сімейним обставинам, щоб допомогти своїй матері,яка хворіє тяжкою хворобою, не узгодивши рапорт з своїм командуванням, відповідно знаходився поза межами військової частини більше 10 днів. До прокуратури з`явився добровільно 28 серпня 2019 року.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.408 ч.3 КК України, як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та визнання вини в повному обсязі, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позитивну характеристику з місця проживання, є учасником АТО, тяжка хвороба матері.

За наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, зокрема, його матеріальний стан, стан здоров`я, відсутність завдання шкоди, щодо обвинуваченого можливо застосувати ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.3 КК України і, призначити покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити чинним до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1