В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 7 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за № 0000089 від 23 серпня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, раніше не судимий, колишній військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старший солдат запасу, працюючий водієм на комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Київ (Жуляни)», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статей 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17.03.2014 №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII;

- від 06.05.2014 № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 № 1240-VII ;

- від 21.07.2014 № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 № 1595-VII;

- від 14.01.2015 № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, з 18.03.2014 в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ) №141 від 15.05.2017 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_3 , який уклав контракт на проходження військової служби 13.02.2017 строком на три роки, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника зенітної ракетно артилерійської батареї зенітного ракетно артилерійського дивізіону вказаної військової частини, яка дислокується по АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №172 від 03.06.2019 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду водія електрика групи регламенту та ремонту зенітного ракетно артилерійського дивізіону.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Згідно із затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 розпорядком дня, ОСОБА_3 повинен був прибувати на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 о 08 годині 00 хвилин кожного робочого дня з понеділка по п`ятницю.

Разом з тим, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують проходження ним служби, ОСОБА_3 , бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, та без поважних причин 30.07.2019 в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 , та до 21.08.2019 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

22.08.2019 старший солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби.

27.08.2019 старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.08.2019 №225-РС, звільнений з військової служби в запас за пунктом «д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність).

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати, за ч.4 ст.407 КК України, як у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч.2 ст.407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби).

25.11.2019 під час судового розгляду відповідно до вимог ст.471 КПК України, між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією ч.4 ст.407 КК України як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в ч.2 ст.407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, обвинуваченому ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.52, 53 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини та визнає відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України суд також визнає як пом`якшуючі покарання обставини те, що обвинувачений ОСОБА_3 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької області, є учасником бойових дій та має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи усі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, посередньо характеризується, раніше не судимий, його відношення до вчиненого, вважає за можливе застосувати положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України, а саме штрафу.

Процесуальні витрати на проведення експертиз відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань в учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.407, ст.ст.52, 53, 65-67 КК України, ст.ст.8-11, 22, 24, 26, 27, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 листопада 2019 року, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.407 ККУкраїни із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення з журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень та отримання в суді копії вироку.

Відповідно до ст.389-1 КК України роз`яснити засудженому, що умисне невиконання ним угоди про визнання винуватості - карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1