Справа № 461/6587/19
Провадження № 1-кс/461/7608/19
УХВАЛА

Іменем України

02.09.2019 року Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003442 від 07.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.388 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на комору підвалу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер обтяження 8007985).
Клопотання мотивує тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 являється Головою правління ПАТ «УКР/ІН/КОМ», яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрінбанк, звернувся із повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень з боку державного реєстратора ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_7 , яка зловживаючи своїми повноваженнями та перебуваючи у зговорі з гр. ОСОБА_5 вчинили незаконні дії щодо заставленого майна, внаслідок чого остання шахрайським шляхом заволоділа частиною квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка являється предметом іпотеки відповідно до Кредитного договору № 110005 від 05.04.2011 та Іпотечного договору від 05.04.2011, чим завдали ПАТ «УКР/ІН/КОМ» матеріальних збитків. В ході проведення досудового слідства встановлено, що 05 квітня 2011 року між ПАТ «Український Інноваційний Банк» в особі директора Дрогобицької філії ОСОБА_8 та громадянкою ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 18.11.1997 Франківським РВ УМВС України у Львівській області, ідент. Код НОМЕР_2 ) було укладено кредитний договір № 110005 від 05.04.2011 про відкриття не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 3 500 000 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між ПАТ «Український Інноваційний Банк» в особі директора ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 18.11.1997 Франківським РВ УМВС України у Львівській області, ідент. Код НОМЕР_3 ) був укладений іпотечний договір, посвідчений 05 квітня 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрований у реєстрі за №547, відповідно до умов якого гр.. ОСОБА_5 передала в іпотеку нерухоме майно -квартиру (магазин-салон), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114 кв.м., комори в підвалі площами 9,3 кв.м., 5,1 кв.м., зареєстровану в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим № 3713145, яка належить Іпотекодавцю на праві власності. Квартира АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.03.2004 № 235 використовується як нежитлова та переобладнана під магазин-салон.

В ході проведення перевірки Іпотечного майна, згідно Іпотечного договору, посвідченого 05 квітня 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрованого в реєстрі за № 547 встановлено, що квартира (магазин-салон), яка являється предметом Іпотеки -знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114 кв.м., перебуває у власності гр. ОСОБА_5 . Проте, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено з 3713145 на 22720881 від 05.10.2017. Тобто, державним реєстратором ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_7 було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас, коморам в підвалі площею 5,1 кв.м., які є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору, присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . Комори в підвалі, площею 9,3 кв.м., які є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору, вибули із власності гр. ОСОБА_5 та згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, не знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , як вказано в Іпотечному договорі від 05.04.2019 та будь які обтяження до них не застосовуються. На предмет Іпотеки: нерухоме майно - квартиру (магазин-салон), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114 кв.м., комори в підвалі площами 9,3 кв.м., 5,1 кв.м. було накладено, відповідно до Іпотечного договору, посвідченого 05 квітня 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрованого в реєстрі за № 547 було накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно.

Таким чином, є всі підстави вважати, що державний реєстратор ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_7 , зловживаючи своїми повноваженнями та перебуваючи у зговорі з гр. ОСОБА_5 вчинила незаконні дії щодо заставленого майна: квартири (магазин-.пон), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною "тлощею 114 кв.м., комор в підвалі площами 9,3 кв.м. та 5,1 кв.м., внаслідок чого ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволоділа частиною вказаної квартири.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.
07.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003442 внесено відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.
Погоджене з прокурором клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що у його задоволенні слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що слідчий, як на підставу накладення арешту на майно, посилається на те, що такий необхідний з метою збереження предмета кримінально-протиправних дій, повернення заставленого майна, в якому змінено реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, яке є предметом іпотеки.
Однак, слідчим не доведено, яким чином арешт нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці, убезпечить можливість збереження його як речового доказу.
Поряд з тим, обмеження права на відчуження, розпорядження нерухомим майном шляхом його арешту не можу запобігти його приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, використанню та перетворенню. Особливістю нерухомого майна є те, його пересування, приховування чи зникнення не можливе.
Крім того, клопотання слідчого про арешт майна поступило до суду 30.08.2019 року, а інформація про власника майна сформована лише 23.07.2019 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.30). Відтак, на момент розгляду клопотання слідчим не надано інформації про актуального власника комори підвалу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003442 від 07.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.388 КК України - відмовити

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом пяти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1