Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000216 від 15.06.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст.122 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року з підготовчого судового засідання обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000216 від 15 червня 2017 року, повернуто прокурору Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення відносно кожного із обвинувачених, отже обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що є підставою згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для його повернення прокурору.

Не погодившись із ухвалою суду, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5 оскаржили судове рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прокурор Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 просить ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає рішення суду таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки жодним пунктом та частиною ст. 291 КПК України не передбачено вимоги які зобов`язували формувати обвинувачення у тому числі наведення фабули кримінального правопорушення учинення кожним обвинуваченим окремо.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, думку представника потерпілої ОСОБА_8 , який просить задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги закону суддею були дотримані належним чином.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Вимоги до обвинувального акту викладено в ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п. 1-9 цієї частини, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається із затвердженого прокурором та переданого до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , то він не містить формулювання обвинувачення стосовно кожного підозрюваного окремо.
Крім того, в зазначеному обвинувальному акті, як правильно встановив суд першої інстанції, не зазначено, яким саме способом кожний із обвинувачених нанесли удари потерпілій ОСОБА_10 , в які ділянки тіла кожний із обвинувачених наніс удари потерпілій та від яких саме ударів вона отримала тілесні ушкодження.
А також в обвинувальному акті не зазначена суб`єктивна сторона злочину, що розглядається, який може бути вчинений як з прямим так і з непрямим умислом. Оскільки відсутність умислу виключає застосування статті 122 КК України.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000216 від 15.06.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст.122 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3