У Х В А Л А

04.12.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0001823 від 30.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,-

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ прокуратури міста Києва ОСОБА_3 в якому просить накласти арешт на майно, яке вилучене у ОСОБА_4 а саме: 14 (чотирнадцять) знаків маркування автомобілів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити з викладених підстав.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (Відділом з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого місто Київ, проспект Голосіївський, 50, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001823 від 30.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання обгрунтовується тим, що 29.11.2019 у вечірній час курсанти Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , знаходилися за місцем проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де відпочивали та вживали спиртні напої. Приблизно о 23 год. 50 хв. вказаного дня, після вживання спиртних напоїв, останні залишили квартиру та пішли на вулицю, при цьому ОСОБА_5 взяв із собою стамеску.

30.11.2019 приблизно о 02 год. 45 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перебуваючи поблизу будинку № 15 по вул. Туманяна у м. Києві, побачили раніше не знайому їм особу, а саме ОСОБА_7 , який прямував в їхню сторону.

В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 шляхом скоєння розбійного нападу.

З метою реалізації злочинного умислу на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дочекавшись коли ОСОБА_7 підійде до них ближче, зупинили останнього. При цьому з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 дістав стамеску та почав її утримувати в правій руці біля свого поясу з правої сторони, демонструючи як засіб, яким можливо завдати шкоду здоров`ю небезпечного для життя .

У подальшому ОСОБА_5 демонструючи перед ОСОБА_7 стамеску висловив останньому вимогу, щодо передачі йому електронної сигарети марки «Juul», яка була в руках ОСОБА_7 та належала останньому. Усвідомлюючи загрозу для свого життя та здоров`я ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 електрону сигарету марки «Juul».

У подальшому ОСОБА_6 побачив у ОСОБА_7 навушники «Apple AirPods» та висловив останньому вимогу, щодо передачі йому навушників. Усвідомлюючи загрозу для свого життя та здоров`я ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 навушники «Apple AirPods».

Оглянувши вказані навушники ОСОБА_6 висловив ОСОБА_7 вимогу, щодо передачі йому кейсу від даних навушників. Усвідомлюючи загрозу для свого життя та здоров`я ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 кейс від навушників «Apple AirPods».

Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили ОСОБА_7 , що їм подобаються його кросівки, у зв`язку з чим він повинен їх зняти.

Усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю є реальна загроза, ОСОБА_7 не бажаючи бути позбавленим іншого майна вирішив втекти від нападників та побіг у сторону свого місця проживання.

Відірвавшись від нападників та запевнившись у своїй безпеці, ОСОБА_7 зі свого мобільного телефону зателефонував на «102» та повідомив про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення.

30.11.2019 під час затримання в порядку передбаченому ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , останнім добровільно видано 14 (чотирнадцять) знаків маркування автомобілів, які вилучено та поміщено до спеціального пакету М1005924.

Постановою слідчого від 30.11.2019 вищевказані речі визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

Вищенаведені речі та предмети є тимчасово вилученим майном, на яке є необхідність накласти арешт з метою забезпечення його збереження як речових доказів.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи що, прокурор у відповідності до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, з метою збереження речових доказів, забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене у ОСОБА_4 , а саме: 14 (чотирнадцять) знаків маркування автомобілів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1