ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/277/19 Справа № 703/1223/19 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 331 КПК України
Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000302 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року, якою продовжено щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка, Смілянського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці, до 13 вересня 2019 року включно,

в с т а н о в и л а :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000302 від 26.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні 10 липня 2019 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 2 місяці, тобто до 13 вересня 2019 року включно.

Ухвала суду обґрунтована тим, що враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а також, наявність ризиків, передбачених пунктами ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, можливість його уникнення від явки до суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не сприятиме його належній процесуальній поведінці.

Судом враховано, що до затримання ОСОБА_7 не працював, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, судом враховано, що жодні дії, на рахунок встановлення позиції обвинуваченого стосовно вчиненого ним злочину, позиції сторони державного обвинувачення стосовно порядку дослідження доказів, необхідності допиту свідків по даному кримінальному провадженню не проведено, відтак, з метою охорони загальносуспільних прав та інтересів, унеможливлення впливу на свідків та потерпілого необхідно продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою ще на два місяці.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду від 10.07.2019 року як таку, що є необґрунтованою та невмотивованою, та винести обґрунтоване, вмотивоване, законне рішення.

В апеляційній скарзі вказує, що 25.07.2019 року ним було подано клопотання про перекваліфікацію висунутого йому обвинувачення з ч. 3 на ч. 1 ст. 185 КК України, однак, сторона обвинувачення, не заперечуючи проти його клопотання, нічого не робить для виправлення своєї помилки.

Зазначає, що судом навмисно не взято до уваги його соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, а також те, що ризики, заявлені прокурором нічим не підтверджуються, як того вимагає кримінальний процесуальний закон.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, думку прокурора про законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання кримінального провадження № 0000302 від 26.02.2019 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_7 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими, і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, які ще не надавали пояснень суду, з метою змінити їх показання під час судового розгляду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкодити встановленню істини у провадженні іншим чином, оскільки ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за останнім з яких не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину.

Як в підготовчому судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, з урахуванням тяжкості злочину та особи підозрюваного ОСОБА_7 , який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 183, 199, 331, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року, якою продовжено щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці, до 13 вересня 2019 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді