Провадження № 1-кп/243/305/2019
Справа № 243/49/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2019 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ Донецької області) кримінальне провадження згідно ЄДРДР № 0001959 від 05 серпня 2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , отримує дохід за тимчасовим цивільно-правовими угодами, та у виді матеріальної допомоги від батьків, освіта середня спеціальна, за спеціальністю слюсар-ремонтник, тракторист - машинист, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалідом не є, раніше судимого:
09 жовтня 2012 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, 12 березня 2013 року знятий з обліку у зв`язку з відбуттям покарання;
26 березня 2013 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, 12 листопада 2013 року звільнений у зв`язку з відбуттям покарання;
27 лютого 2014 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі 75, 76 КК України із випробуванням та іспитовим строком на 1(один) рік і шість місяців.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ :
22 червня 2015 року, близько 11 год. 30 хвилин, у ОСОБА_5 , який є особою, що має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 .
Здійснюючи свій протиправний умисел, 22 червня 2015 року, приблизно о 12 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повтороно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , направленою на таємне викрадення чужого майна, відкрив засувку на хвіртці та незаконно проник на територію двору домоволодіння АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_11 застосовуючи фізичну силу рук демонтував металеву решітку вікна літньої кухні, звідки разом з ОСОБА_5 таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме:
-зварювальний апарат, кустарного виробництва, металевими пластинами висотою 290 мм, довжиною 420 мм, шириною 200 мм, вартістю 944 грн. 44 коп;
-паяльник «ТН 20-32» з насадками до нього, вартістю 203 грн. 55 коп;
-алюмінієвий бідон з кришкою та скобою до неї об`ємом 40 л., вартістю 291 грн. 67 коп.
Умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_10 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 1439,66 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, яка охоплюється єдиним протиправним умислом, 23 червня 2015 року, приблизно о 11 год. 45 хвилин, ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , направленою на таємне викрадення чужого майна, відкрив засувку на хвіртці, проник на територію двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, через двері, які не були замкнені на запор, проник з ОСОБА_11 до приміщення літньої кухні, звідки таємно вони викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме:
-шини торгівельної марки «AMTEL Nord Master» R14, у кількості 2 штуки, вартістю 442 грн. 44 коп. за одиницю, на загальну суму 884 грн. 88 коп;
-металеві диски R14, у кількості 2 штуки, вартістю 147 грн. 23 коп. за одиницю, на загальну суму 294 грн. 46 коп;
-шини торгівельної марки «КАМА-514» R14, у кількості 2 штуки, вартістю 391 грн. 55 коп. за одиницю, на загальну суму 783 грн. 10 коп;
-болгарку марки «Einhel» моделі «LE-WS 115», вартістю 595 грн.33 коп.
після чого з місця кримінального правопорушення втекли, та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_10 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 2557,77 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним протиправним умислом, 23 червня 2015 року, приблизно о 11 год. 45 хвилин, ОСОБА_5 , повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , направленою на таємне викрадення чужого майна, відкрив засувку на хвіртці, проник на територію двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де діючи таємно, умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, вказані особи прибрали скло з віконного отвору будинку, після чого ОСОБА_11 проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки разом з ОСОБА_5 , таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме:
-телевізор марки «LG», моделі «29 LN 450 U», вартістю 4367 грн. 56 коп.;
-музичний цент «Samsung MAX-ZS 940», вартістю 750 грн.00коп.
після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_10 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 5117 грн. 56 коп.
Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення та житло.
Судом були досліджені наступні докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину у вчиненому визнав повністю, розкаявся та показав, що він тісно спілкувався із сином потерпілої, часто заходив до нього додому по вказаній в обвинувальному акті адресі( АДРЕСА_3 ). В червні 2015 року йому було достеменно відомо, що син потерпілої виїхав на постійне проживання до РФ, і в будинку ніхто не проживає. У той період часу він спілкувався із ОСОБА_11 , з яким вони спільно вживали спиртні напої. Коли ім не вистачило грошей на придбання спиртних напоїв, він запропонував зайти до будинку ОСОБА_10 , взяти якісь речі з тим, щоб віддати їх у заставу, а потім він мав намір їх викупити. Заходили за речами два дні тричі, оскільки відразу їх не змогли унести. Обвинувачений в судовому засіданні самостійно перелічив речі, які викрадено, відповідно до переліку, викладеного у обвинувального акту. Визнав вартість викраденого. У вчиненому розкаюється, просить його суворого не карати.
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що дійсно в будинку проживав її син, а ОСОБА_5 часто заходив до нього у гості. Пояснила, що будинок придбала для того, щоб в ньому проживав її син, однак у 2014 році він виїхав, і в будинку ніхто не проживав, отже догляд за будинком здійснювала вона, ночувала в ньому, користувалася речами, які в ньому були. Викрадене майно їй було повернуто, однак телевізор та музичний центр вже втратили товарний вигляд, телевізор був розбитий, шкоду за поломку речей їй так ніхто і не повернув, хоча обидві обвинувачені обіцяли це зробити. Щодо речей, то після того як їй їх повернули, вона віддала їх родичам, а собі залишила лише бідон. Щодо того, що ОСОБА_5 міг безперешкодно заходити до них у подвір`я та брати будь-які речі, то зазначила, що йому достеменно було відомо, що син її виїхав, особисто вона йому будь-якого дозволу на такі дії не давала, при цьому, щоб дістатися речей, ОСОБА_11 зняв вікно з будинку та відповідно сітку з літньої кухні. При описуванні зовнішнього вигляду речей, вони їх перелічили, однак детально описати не змогла, оскільки їх вже у неї не має, а як вони виглядали за спливом часу не пам`ятала.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що підсудного він бачив в житті двічі. Зателефонував йому малознайомий хлопець та попросив дати гроші за майно у заставу, просив його виручити грішми. Він погодився, тоді його знайомий та підсудний привезли йому паяльник, зварювальний апарат, алюмінієвий бідон, за які він їм дав 500 грн. За речами ніхто не прийшов, а з`явилися працівники міліції та повідомили, що речі вкрадені. Він знав, що цей його знайомий займається опаленням, тому на той момент він не міг подумати про те, що речі вкрадені. Підсудного він впізнав по фото, коли з ним проводили впізнання за фотознімками, як особу, яка разом із його знайомим віддала йому речі.
Свідок ОСОБА_13 скористалася правом, наданим їй, як матері ст. 63 Конституції України та відмовилася давати показання.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні ствердив, що дійсно років з чотири тому до нього приходили двоє чоловіків та пропонували придбати шини, він їх у них придбав. Дійсно одного звали ОСОБА_15 . Кількість придбаного майна не пам`ятає, не менше двох коліс, пам`ятає лише, що за одиницю товару дав 100 грн.. Через деякий час представники міліції вилучили придбані шини, які він добровільно повернув.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що дійсно приблизно роки чотири тому до нього підійшов підсудний та хлопець на прізвисько « ОСОБА_17 » запропонували у заставу монітор та музичний центр, при цьому « ОСОБА_17 » повідомив, що гроші потрібні його тещі. Він взяв у них ці речі, однак вони за ним не повернулися, а лише пізніше прийшов « ОСОБА_17 » із працівниками міліції та з`ясувалося, що речі вони вкрали. Він їх повернув добровільно.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що дійсно приблизно роки чотири тому, двоє чоловіків підішли до нього, коли він був у гаражі та запропонували взяти під заставу болгарку, запевнили, річ належить їм, і що їм потрібні гроші. Він придбав, а наступного дня до нього завітали працівники міліції та повідомили, що болгарка була викрадена. Він її віддав. Принесли болгарку двоє, один з них підсудний ОСОБА_15 .
Згідно із витягом з ЄРДР за № 0001959, 05 серпня 2019 року внесено відомості про вчинення злочину за кваліфікацією ч.3 ст. 185 КК України(а.с.47);
Згідно із постановою про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 05 серпня 2019 року, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 виділені з кримінального провадження № 0001591.
Згідно із протоколом огляду місця події від 25 червня 2015 року, слідчим було оглянуто територію домоволодіння б. АДРЕСА_2 , яке на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 11 квітня 2007 року належить ОСОБА_10 на підставі приватної форми власності, територія вказаного домоволодіння огороджена шиферним парканом, вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеву хвіртку. В ході огляду зафіксоване місце вчинення злочину (а.с. 48-51, 181-183, 200-202);
Згідно із протоколом огляду від 27 червня 2015 року, з письмового дозволу ОСОБА_16 , слідчим було оглянуто телевізор марки «LG», моделі «29 LN 450 U», а також музичний центр «Samsung MAX-ZS 940», вказане майно було вилучено ( а.с. 52-55, 184-189);
Згідно із протоколом огляду від 27 червня 2015 року, з письмового дозволу ОСОБА_19 , слідчим було оглянуто болгарку марки «Einhel» моделі «LE-WS 115», вказане майно було вилучено (а.с.56-58, 190-194);
Згідно із протоколом огляду від 27 червня 2015 року, з письмового дозволу ОСОБА_14 , слідчим було оглянуто шини торгівельної марки « AMTEL Nord Master» R14, у кількості 2 штуки, металеві диски R14 у кількості 2 штуки, шини торгівельної марки «КАМА-514» R14, у кількості 2 штуки, вказане майно було вилучено(а.с.59-62, 195-199).
Згідно із протоколом огляду від 14 липня 2015 року року, з письмового дозволу ОСОБА_12 , слідчим було оглянуто зварювальний апарат, кустарного виробництва, металевими пластинами висотою 290 мм, довжиною 420 мм, шириною 200 мм, паяльник «ТН 20-32» з насадками до нього алюмінієвий бідон з кришкою та скобою до неї об`ємом 40 л., вказане майно було вилучено (а.с.63-65, 205-207);
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_12 , який в особі, зображеній на фотознімку під № 3 впізнав особу, яка 22 червня 2015 року разом із ОСОБА_11 продав йому майно (а.с.66-67, 208 210);
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 грудня 2018 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_16 , який в особі, зображеній на фотознімку під № 3 впізнав особу, яка 22 червня 2015 року разом із ОСОБА_11 продав йому майно (а.с.71-72);
Згідно із протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21 липня 2015 року, ОСОБА_10 серед наданих їй для огляду речей впізнала болгарку марки «Einhel» моделі «LE-WS 115», яка їй належить(231233);
Згідно із протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21 липня 2015 року, ОСОБА_10 серед наданих їй для огляду речей впізнала паяльник «ТН 20-32» з насадками до нього, який їй належить(235- 237);
Згідно із протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22 липня 2015 року, ОСОБА_10 серед наданих їй для огляду речей впізнала зварювальний апарат, кустарного виробництва, з металевими пластинами висотою 290 мм, довжиною 420 мм, шириною 200 мм, який їй належить (238-239).
Судом досліджений речовий доказ а саме алюмінієвий бідон, який був вилучений на підставі протоколу про тимчасовий доступ до речового доказу від 26 вересня 2019 року на виконання ухвали суду від 31 липня 2019 року.
При цьому видно, що бідон алюмінієвий, без кришки, зі скобою.
Згідно із висновком товарознавчої експертизи від 20 липня 2015 року, залишкова вартість викраденого майна на момент скоєння злочину, а саме: телевізору марки «LG», моделі «29 LN 450 U», музичного центру «Samsung MAX-ZS 940», болгарки марки «Einhel» моделі «LE-WS 115», шин торгівельної марки « AMTEL Nord Master» R14, у кількості 2 штуки, металевих дисків R14 у кількості 2 штуки, шин торгівельної марки «КАМА-514» R14, у кількості 2 штуки, зварювального апарату, кустарного виробництва, з металевими пластинами висотою 290 мм, довжиною 420 мм, шириною 200 мм, паяльника «ТН 20-32» з насадками до нього, алюмінієвого бідону з кришкою та скобою до неї об`ємом 40 л. з урахуванням зносу, становить 9 114 грн.99 коп (а.с. 68-69, 211-230).
Згідно із гарантійною розпискою від 22 липня 2015 року ОСОБА_10 отримала від співробітників поліції ZS 940», болгарку марки «Einhel» моделі «LE-WS 115», шини торгівельної марки « AMTEL Nord Master» R14, у кількості 2 штуки, металеві диски R14 у кількості 2 штуки, шини торгівельної марки «КАМА-514» R14, у кількості 2 штуки, зварювальний апарат, кустарного виробництва, з металевими пластинами висотою 290 мм, довжиною 420 мм, шириною 200 мм, паяльник «ТН 20-32» з насадками до нього, алюмінієвий бідон з кришкою та скобою до неї об`ємом 40 л, телевізор марки «LG», моделі «29 LN 450 U», з колонками та пультом до нього, музичний центр «Samsung MAX-ZS 940» з пультом до нього (а.с.234).
Згідно із постановою про визнання речовими доказами від 22 липня 2015 року, болгарка марки «Einhel» моделі «LE-WS 115», шини торгівельної марки « AMTEL Nord Master» R14, у кількості 2 штуки, металеві диски R14 у кількості 2 штуки, шини торгівельної марки «КАМА-514» R14, у кількості 2 штуки, зварювальний апарат, кустарного виробництва, з металевими пластинами висотою 290 мм, довжиною 420 мм, шириною 200 мм, паяльник «ТН 20-32» з насадками до нього, алюмінієвий бідон з кришкою та скобою до неї об`ємом 40 л, телевізор марки «LG», моделі «29 LN 450 U», з колонками та пультом до нього, музичний центр «Samsung MAX-ZS 940» з пультом до нього визнано речовими доказами та передано під розписку на збереження ОСОБА_10 (а.с.74, 240)
Згідно із висновком судово- психіатричної експертизи № 1367 від 26 грудня 2018 року, ОСОБА_5 , виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок зловживання алкоголю з шкідливими наслідками. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_5 за своїм психічним станом міх усвідомлювати свої дії та керувати ними. Скоїв правопорушення в стані простого алкогольного сп`яніння. В період скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_5 не знаходився у тимчасово хворобливому стані, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого щодо обставин за яких він вчинив крадіжку разом із ОСОБА_11 болгарки марки «Einhel» моделі «LE-WS 115», шини торгівельної марки « AMTEL Nord Master» R14, у кількості 2 штуки, металеві диски R14 у кількості 2 штуки, шини торгівельної марки «КАМА-514» R14, у кількості 2 штуки, зварювальний апарат, кустарного виробництва, з металевими пластинами висотою 290 мм, довжиною 420 мм, шириною 200 мм, паяльник «ТН 20-32» з насадками до нього, алюмінієвий бідон з кришкою та скобою до неї об`ємом 40 л, телевізор марки «LG», моделі «29 LN 450 U», з колонками та пультом до нього, музичний центр «Samsung MAX-ZS 940» з пультом до нього, оскільки такі показання обвинуваченого узгоджуються із показаннями потерпілої в частині викраденого майна, його опису та кількості. Крім того показання обвинуваченого узгоджуються із протоколами огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотокартками, проведеного із свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , висновками експертизи.
Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту в тій їх частині, що всі протоколи слідчих дій є недопустимими доказами, оскільки обвинуваченому не відкривалася під час досудового слідства постанова про виділення матеріалів у інше кримінальне провадження, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Відповідно до ч.11 ст. 290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них як докази.
Відомості щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення були внесені до ЄДРДР в 2015 році, однак внаслідок ухилення останнього від слідства, розгляд провадження стосовно нього разом із ОСОБА_11 був неможливий. За таких підстав постанова про виділення матеріалів кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_5 є процесуальним документом та підставою для проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_5 лише у виділеному кримінальному провадженні.
Суд звертає увагу також на те, що чинним КПК України повністю не регламентовано порядок дій при виділенні матеріалів в окреме кримінальне провадження, зокрема, яким чином оригінали процесуальних дій, які містяться в одному провадженні можуть бути використані в іншому. За загальною практикою слідчим виготовляються копії та засвідчуються підписом та печаткою, що на думку суду не суперечить засадам КПК України, адже при цьому як обвинувачений так і захисник мали можливість навести свої доводи та заперечення щодо проведення вказаних слідчих дій.
Суд зважає на те, що всі докази, виділені в окреме провадження були стороні захисту та обвинуваченому відкриті у повному обсязі під час досудового розслідування, а під час судового провадження, відкриті оригінали вказаних доказів, які містилися разом із постановою про виділення матеріалів у первісному кримінальному провадженні.
Суд зазначає, що спірна постанова про виділення в окреме провадження свідчить про наявність правових підстав для проведення досудового слідства відносно ОСОБА_5 , винесена відповідно до вимог ст. 217 КПК України, стороною захисту під час підготовчого судового засідання не оскаржувалася.
Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення в тій їх частині, що прокурором не було надано можливість ознайомлення із постановою про виділення в окреме провадження обвинуваченого та захисника, оскільки вона не перебувала у сторони обвинувачення з об`єктивних причин, а тому ним було здійснено відкриття вказаної постанови разом із оригіналами протоколів слідчих дій як додаткових матеріалів під розгляду справи в суді.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
З огляду на вищевикладені встановлені обставини, суд вважає, що постанова про виділення матеріалів кримінального провадження прийнята відповідно до норм чинного законодавства, була відкрита сторони захисту у спосіб, визначений чинним КПК України, підстав для визнання її недопустимим доказом у суду не має. Щодо оригіналів протоколів слідчих дій, то суд зазначає, що в даному випадку, їх дослідження є логічним в сенсі норм чинного КПК України, оскільки вони є підтвердженням ідентичності матеріалів, які були відкриті стороні захисту під час досудового розслідування.
Щодо доводів сторони захисту в тій їх частині, що оскільки викрадене майно не належить потерпілій на праві власності, то по суті ОСОБА_10 не є потерпілою, судом також не приймаються до уваги, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_10 є власницею будинку, розташованого по АДРЕСА_2 і ця обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні даними КП БТІ та договору купівлі-продажу(а.с. 201-202). Щодо викрадених речей, то в судовому засіданні достовірно встановлено, що незважаючи на те, що дійсно у будинку раніше проживав син ОСОБА_10 , а частина речей за документами придбана ним, однак станом на день викрадення останній більш як півроку виїхав до РФ на постійне місце проживання, та не проживав у будинку. Наведена обставина не заперечується самим обвинуваченим. При цьому речі ним були залишені у користування його матері, потерпілої по справі. Також відповідно до пояснень потерпілої, вони із сином перебували у тісних родинних стосунках, а тому, незважаючи на те, що відповідно до документів, покупцем деяких речей не записана ОСОБА_10 , потерпіла користувалися ними спільно із сином, в залежності від потреби. При цьому на час події викрадення, саме потерпіла мала в своєму розпорядженні все майно, яке знаходилося в домоволодінні, розташованого по АДРЕСА_2 , оскільки її син на той час виїхав та залишив все вказане майно своїй матері.
Суд приймає до уваги показання потерпілої, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються із показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, досліджених письмових доказів.
Судом не приймаються доводи сторони захисту в тій їх частині, що оскільки суду безпосередньо не були надані речові докази, - викрадене майно, - на вимогу сторони захисту, то є розумний сумнів щодо того, що взагалі воно існувало реально.
Дійсно із показань потерпілої видно, що із викраденого майна за спливом часу залишився лише алюмінієвий бідон, а інші речі були нею продані, або роздані родичам.
Суд зважає на ту обставину, що після події крадіжки, пройшло чотири роки, при цьому за вироком суду, за яким засуджено за вказану крадіжку ОСОБА_11 (а.с.121-122), речі залишені потерпілій за належністю, отже з врахуванням того, що ОСОБА_5 довготривалий час ухилявся від слідства, виконання збереження речей потерпілою до вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 фактично позбавляли би її права розпорядження її майном впродовж невизначеного терміну, що є неприпустимим та призвело б фактично до свавільного порушення права потерпілої на мирне володіння майном.
При цьому суд зазначає, що в протоколах огляду та пред`явлення речей для впізнання, у висновках експертизи, досліджених судом, викрадене майно описано та сфотографовано.
Також перелік викраденого майна підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, кожен з яких безпосередньо в судовому засіданні показав, яке майно вони придбали у ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , при яких обставинах, а також підтвердили свої підписи на протоколах вилучення майна, а також на заявах про добровільну видачу майна працівникам правоохоронних органів.
Суд приймає до уваги показання допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються між собою, з показаннями потерпілої, обвинуваченого, підтверджені проколами слідчих дій, висновками експертиз.
Суд приймає до уваги інші протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені відповідно до норм чинного КПК України.
У суду немає підстав сумніватися у висновках експертиз, оскільки вони не суперечать зібраним по справі доказами та складені відповідно до вимог чинного законодавства.
Судом також безпосередньо в судовому засіданні досліджений бідон алюмінієвий.
При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту в тій їх частині, що представлений бідон не має кришки, на ньому відсутні плями, а також нижня частина бідона темніша за кольором.
Так потерпіла в судовому засіданні ствердила, що у неї залишився лише алюмінієвий бідон. З метою надання бідону в судове засідання, судом задоволено клопотання прокурора та постановлено ухвалу про надання тимчасового доступу до речового доказу. Отже бідон був наданий потерпілою слідчому відповідно до вимог чинного КПК України. При цьому доводи сторони захисту, що бідон, оглянутий в судовому засіданні, не схожий на зображення, яке мається в протоколах слідчих дій, оскільки при візуальному порівнянні бідон, оглянутий в судовому засіданні, схожий за формою, об`ємом, формою ручок та скобами на бідон, який міститься на фото таблицях до протоколів та експертизи. При цьому видно, що бідон чистили, отже будь-які темні плями на картинці, та відсутність їх в реальності, не є безумовною ознакою того, що суду наданий інший бідон. Відсутність кришки також безумовно не свідчить про те, що суду наданий інший бідон.
Сукупний аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, прийнятих судом як допустимі, дозволяють дійти висновку про те, що обставини, викладені у обвинувальному акті щодо доведеності винності ОСОБА_5 по вказаному кримінальному правопорушенню знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, і його дії кваліфіковані вірно, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.
Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 :
Відповідно до громадських характеристик, складених керівником комітету мікрорайону «Ж/Д -2» м. Слов`янськ, за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 зарекомендував себе з посередньої сторони. Проживає за вказаною адресою зі своєю родиною. Скарг зі сторони сусідів на гр.. ОСОБА_5 не надходило, живе за рахунок випадкових заробітків. В суспільному житті мікрорайону участі не приймає.
Згідно із довідкою КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» № 2448 від 26 квітня 2019 року, ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра в ДВ ОКПЛ м. Слов`янськ не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Згідно із довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» № 2/226-18 від 20 грудня 2018 року, ОСОБА_5 перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з серпня 2013 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками»
Згідно із вимогою ДІ МВС та УІАП ГУНП в Донецькій області № 1/5255 від 20 грудня 2018 року, ОСОБА_5 раніше судимий:
09 жовтня 2012 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, 12 березня 2013 року знятий з обліку у зв`язку з відбуттям покарання;
26 березня 2013 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, 12 листопада 2013 року звільнений у зв`язку з відбуттям покарання;
27 лютого 2014 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі 75, 76 КК України із випробуванням та іспитовим строком на 1(один) рік і шість місяців.
Вчинив правопорушення під час іспитового строку, від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду та від слідства по кримінальному провадженні, яке є предметом розгляду у суді ухилився, внаслідок чого був оголошений у розшук.
Згідно із свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_20 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_21 .
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_22 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_21 .
Матеріальну шкоду відшкодовано.
Відповідно до досудової доповіді, Слов`янським МРВ філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, зроблено висновок про те, що ОСОБА_5 має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства.
Проблемними питаннями особистості обвинуваченої та його життєдіяльності є:
-раніше неодноразово судимий, у т.ч. до позбавлення волі;
-злочин скоєно під час іспитового строку;
-алкоголь чинить помітний шкідливий вплив на спосіб життя обвинуваченого;
Згідно із висновком, Слов`янський МРВ з філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства(у тому числі окремих осіб).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 щиросердно розкаявся у вчиненому злочині.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:
викрадене майно повернуто володільцю поза волею обвинуваченого;

потерпілою стороною висловлено думку щодо покарання обвинуваченого, відповідно до норм чинного законодавства;

за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо;

злочин, вчинений обвинуваченим, віднесений законодавцем до категорії тяжких, при цьому вчинений обвинуваченим під час іспитового строку, фактично через три місяці після вступу попереднього вироку у законну силу;

обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів; обвинувачений ухилився від слідства та перебував у розшуку, є наявні дані про те, що у РФ обвинувачений перебував у місцях позбавлення волі;

разом з тим, обвинувачений у вчиненому розкаявся, під час розгляду справи неодноразово повідомляв, що бажає соціальної адаптації у суспільстві;

у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений не працює, має проблеми із працевлаштуванням;

розлучений, має двох неповнолітніх дітей, на сьогодні відновив спілкування із ними, проживає разом із батьками.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Правових підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.
При обранні остаточного покарання, суд враховує, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2014 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Отже, інкримінований злочин ОСОБА_5 вчинив протягом іспитового строку, наданого судом за попереднім вироком, після чого від слідства ухилився та був оголошений у розшук.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд визначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 шляхом часткового складання покарань.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Розв`язуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, згідно із п. 14 ст. 368 КПК України, суд виходить з наступних встановлених в судовому засіданні обставин.

Відповідно до протоколу затримання від 21 грудня 2018 року, ОСОБА_5 був затриманий 21 грудня 2018 року та йому було обрано запобіжний захід у виді взяття під варту ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2018 року.
26 грудня 2018 року ОСОБА_5 був звільнений у зв`язку із внесенням застави.

Зважаючи на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі№663/537/17(провадження №13-31кс18), відповідно до якої у п.104 зазначено, що якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2018 року по 26 грудня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Розв`язуючи питання щодо запобіжного заходу у виді застави, суд виходить з наступної позиції.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2019 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді застави з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.ч.5,6 ст. 194 КПК України.
Стороною обвинувачення протягом розгляду справи, клопотань про продовження дії ухвали про накладення обов`язків на обвинуваченого не заявлялось. Отже станом на час ухвалення вироку строк дії обов`язків закінчився.
Виходячи із змісту ч.1 ст. 182 КПК України, суть застави як гарантії добросовісної процесуальної поведінки обвинуваченого полягає саме в забезпеченні конкретних обов`язків, які на нього покладені.
Зважаючи на те, що станом на час ухвалення вироку строк дії обов`язків закінчився, питання про їх продовження стороною обвинувачення не ставилося, на думку суду підстави для продовження дії застави припинилися. Крім того, суд звертає увагу, що будь-які майнові стягнення за вироком відсутні, підстав, передбачених ст. 182 КПК України для звернення стягнення застави в дохід держави не встановлено.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до квитанції від 21 грудня 2019 року заставу в сумі 35 240 грн. 00 коп на виконання ухвали суду від 21 грудня 2018 року про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту.
Після чого 11 лютого 2019 року на виконання ухвали суду, було довнесено 3180 грн. 00 коп. застави(а.с.155).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що застава підлягає поверненню заставодавцю.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2014 року, та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2018 року по 26 грудня 2018 року включно, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Повернути ОСОБА_23 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , заставу в розмірі 35240(тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн.. 00 коп., внесену 21 грудня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2018 року, на р/р 1792, отримувач ДКСУ, код отримувача 26288796, МФО 820172.

Повернути ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , заставу в розмірі 3180(три тисячі сто вісімдесят) грн.. 00 коп., внесену 11 лютого 2019 року на підставі ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2019 року, на р/р 1792, отримувач ДКСУ, код отримувача 26288796, МФО 820172.

Речові докази по справі: болгарку марки «Einhel» моделі «LE-WS 115», шини торгівельної марки « AMTEL Nord Master» R14, у кількості 2 штуки, металеві диски R14 у кількості 2 штуки, шини торгівельної марки «КАМА-514» R14, у кількості 2 штуки, зварювальний апарат, кустарного виробництва, з металевими пластинами висотою 290 мм, довжиною 420 мм, шириною 200 мм, паяльник «ТН 20-32» з насадками до нього, алюмінієвий бідон з кришкою та скобою до неї об`ємом 40 л, телевізор марки «LG», моделі «29 LN 450 U», з колонками та пультом до нього, музичний центр «Samsung MAX-ZS 940» - визнані речовими доказами про кримінальному провадженню № 0001959 постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22 липня 2015 року, і передані на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_10 під гарантійну розписку, - після вступу вироку в законну силу, - залишити потерпілій ОСОБА_10 за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1