Справа № 581/432/19
Провадження № 1-кс/581/195/19
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2019 року сел.Липова Долина

Слідчий суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника слідчого відділення Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 28 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження №0000262, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2015 року за ч.1 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Сутність поданої скарги

01 липня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 28 лютого 2019 року заступником начальника слідчого відділення Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 18 червня 2015 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Зазначав, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а слідчим у постанові надана невірна оцінка обставинам справи в результаті чого прийняте слідчим рішення є передчасним та упередженим. Зокрема, ОСОБА_3 посилався на те, що винесена постанова заступником начальника СВ Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 28 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження №0000262 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2015 року за ч.1 ст. 367 КК України по змісту повністю співпадає з постановою старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_5 від 30 березня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000262, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2015 року за ч.1 ст. 367 КК України, яка ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 16 серпня 2017 року скасована, а матеріали про закриття кримінального провадження направлені для подальшого досудового розслідування до слідчого відділу прокуратури Сумської області. Жодних процесуальних дій чи інших дій після скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_5 від 30 березня 2017 року та направлення кримінального провадження для проведення подальшого розслідування до Липоводолинського ВП, слідчим здійснено не було, також не був розглянутий цивільний позов у кримінальному провадженні, в якому надані нові докази щодо спричинення моральної та матеріальної шкоди нанесеної працівниками правоохоронних органів. Доказів скаржника та інших осіб, слідчий поліції не перевіряв, допити не здійснював, а лише переписав повний текст попередньої постанови про закриття кримінального провадження. Між направленням обласною прокуратурою справи до Роменської місцевої прокуратури 28 січня 2019 року та оскаржуваною постановою проміжок часу склав всього 30 днів. Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_3 просив суд скасувати оскаржувану постанову заступника начальника слідчого відділення Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 28 лютого 2019 року про закриття вищевказаного кримінального провадження.

Позиція учасників справи з приводу поданої скарги

Скаржник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд його скарги без його участі у зв`язку із скрутним матеріальним становищем не взмозі особисто прибути до суду для участі у судовому розгляді даної скарги, заяв про проведення дистанційного судового засідання не подавав.

Слідчий ОСОБА_4 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду витребувані матеріали кримінального провадження № 0000262.

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Частина 2 ст. 9 КПК України передбачено обов`язок прокурора, слідчий всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої ст. 284 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У відповідності до п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого на стадії досудового розслідування прокурора складається з трьох частин, включаючи мотивувальну частину, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Установлені судом обставинами справи

18 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за попередньою фабулою по ч.1 ст.367 КК України щодо недбалого ставлення до своїх службових обов`язків працівників Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при проведенні досудового розслідування кримінальної справи №11281011 та кримінального провадження №0006866, що стало підставою для стягнення з держаного бюджету України на користь ОСОБА_3 коштів в якості відшкодування моральної та майнової шкоди, кримінальному провадженню присвоєно номер 0000262 (арк. провадження 52, том №2).

30 березня 2017 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 прийнята постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України (арк. провадження 102-104, том №2).

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_8 від 21 червня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000262 відмовлено (арк. провадження 107, том №2).

16 серпня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2017 року щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з постановленням нової ухвали, якою постанову старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_5 від 30 березня 2017 року про закриття кримінального провадження скасовано, а матеріали матеріали про закриття кримінального провадження направлені для подальшого досудового розслідування до слідчого відділу прокуратури Сумської області (арк. провадження 108, том №2).

Постановою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 25 січня 2019 року доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000262 від 18 червня 2015 року за ч. 1 ст. 367 КК України слідчим СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області, яка 28 січня 2019 року разом з даним кримінальним провадженням у 2 томах, та з кримінальним провадження №0000019 від 25 січня 2013 року у 8 томах, направлена керівнику Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_10 для організації подальшого досудового розслідування та процесуального керівництва (а.с. 6,7).

11 лютого 2019 року прокуратурою Сумської області до СВ Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області направлено цивільний позов заявника у кримінальному провадженні №0000262 від 18 червня 2015 року ОСОБА_3 для організації розгляду (а.с. 9).

15 квітня 2019 року Роменською місцевою прокуратурою та 18 червня 2019 року прокуратурою Сумської області на звернення ОСОБА_3 , повідомлено йому про те, що 28 лютого 2019 року слідчим СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000262 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яка у цей же день слідчим спрямована ОСОБА_3 (а.с. 10,11).

28 лютого 2019 року заступником начальника слідчого відділення Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 прийнята оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Зазначена постанова слідчого мотивувалася недостатністю виявленої на стадії досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження істотної шкоди у її матеріально-грошовому виразі станом на 2013 рік у сумі 57350 грн., оскільки достовірно виявлено лише факт завдання шкоди потерпілому в розмірі 30000 грн. у виді стягнення у судовому порядку моральної шкоди, завданої йому співробітниками поліції під час досудового розслідування відносно нього кримінальної справи №11281011.

Висновки суду по суті скарги:

Оцінюючи прийняте слідчим процесуальне рішення про закриття кримінального провадження на відповідність вищенаведеним критеріям та вимогам закону, суд виходить з нижченаведеного.

Так, з досліджений матеріалів справи установлено, що підставою для ініціювання заведення кримінальної справи потерпілим було те, що в межах кримінального провадження за ознаками ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_3 слідчими СВ Сумського управління УМВС України в Сумській області проведено ряд слідчих дій, у результаті яких йому завдана моральна шкода в розмірі 30000 гривень та інші збитки. 18 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за попередньою фабулою по ч.1 ст. 367 КК України щодо недбалого ставлення до своїх службових обов`язків працівників Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при проведенні досудового розслідування кримінальної справи №11281011 та кримінального провадження №0006866, що стало підставою для стягнення з Держаного бюджету України на користь ОСОБА_3 коштів в якості відшкодування моральної та майнової шкоди, кримінальному провадженню присвоєно номер 0000262.

Слідчий Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області постанову про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2018 року мотивував тим, що в діях співробітників Сумського відділу УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Разом з цим, на думку слідчого судді, в оскаржуваній постанові відсутні ґрунтовні та однозначні висновки з посиланням на докази для прийняття такого процесуального рішення, оскільки не було проведено ряду слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розслідування даного злочину, що підтверджує непроведення повного та ефективного досудового розслідування кримінального провадження № 0000262 від 18 червня 2015 року з невмотивованим посиланням на відсутність заподіяння законодавчо визначеного розміру істотної шкоди потерпілому.

В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий посилався на не встановлення в ході досудового розслідування істотної шкоди, проте він не наводить переліку слідчих дії, у результаті яких установлена відсутність такої шкоди, також з цією метою додатково не допитано особу, якій згідно із заяви про кримінальне правопорушення завдано шкоду.

Щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ практика ЄСПЛ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (аналогічні висновки сформульовані ЄСПЛ у п. 44 рішення від 14 лютого 2014 року у справі «Олександр Ніконенко проти України», у п. 61 рішення цього суду від 31 липня 2012 року «Мута проти України», у п. 259 рішення ЄСПЛ від 17 квітня 2013 року «Карабет та інші проти України», у п. 175,176 рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Гонгадзе проти України»).

Крім цього, за змістом примітки до ст. 364 КК України та норми ст. 367 ч. 1 КК України істотна шкода, яка може завдаватися потерпілому діями, які містять ознаки службової недбалості, може складатися як з матеріальних збитків, так і нематеріальної шкоди (включаючи, моральну шкоду, тощо), а також матеріальних збитків у сполученні з наслідками нематеріального характеру (змішана шкода).

Аналіз мотивів оскаржуваної постанови слідчого свідчить про нез`ясування всіх сукупних елементів істотної шкоди для перевірки наявності чи відсутності вищенаведеного елементу об`єктивної сторони складу кримінального провадження (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Зокрема, не оцінені і не перевірені доводи потерпілого щодо завдання йому майнової шкоди по вилученню його належного майна під час обшуку за місцем його проживання та за місцем проживання його матері, чому потерпілим не ініційовано та не вирішено питання про відшкодування неотриманого ним заробітку під час провадження досудового слідства в межах порушених відносно нього кримінальних справах (провадженнях), та чи існує на даний час така заборгованість, чи поніс потерпілий певні репутаційні втрати, тощо. Тобто на стадії досудового розслідування зазначеної справи не перевірено доказами обставини, які зазначалися потерпілим під час його основного та додаткового допитів, у заявленому цивільному позові, а також не проведено додаткового допиту потерпілого вже після прийняття до провадження даної справи слідчим ОСОБА_4 . Натомість, слідчий обмежився констатацією установленого в судовому порядку в рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2015 року розміру моральної шкоди в муиі30000 грн., завданої ОСОБА_3 обранням на стадії досудового розслідування кримінальної справи № 1281011 та кримінального провадження №0006866 запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, перебуванням його під вартою та накладенням арешту на його майно, проведення двох обшуків, що є практично неповним підходом в оцінці та з`ясуванні наявності чи відсутності істотної шкоди, яка могла бути завдана потерпілому у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та передчасною, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно з вимогами ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Слідчий суддя, виходячи з норми ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може перебирати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідчий зобов`язаний провести у даному кримінальному провадженні ряд слідчих дій, які б усунули однобічність досудового розслідування з повною перевіркою доказами вищевказаних доводів потерпілого.

Керуючись ст. ст. 93, 94, 284, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника слідчого відділення Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 28 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 18 червня 2015 року за ч.1 ст.367 КК України.

Продовжити проведення у розумний строк заступником начальника СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області подальшого ефективного та повного досудового розслідування кримінального провадження №0000262, внесеного до ЄРДР 18 червня 2015 року за заявою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 367 КК України, повернувши двотомні матеріали кримінального провадження до місцевого органу досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 .

Ухвала суду не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1