Справа № 638/9694/19
Провадження № 1-кс/638/3602/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, на підставі матеріалів досудового розслідування № 0002552, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, в якому просить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати тимчасовий доступ та можливість вилучення оригіналів реєстраційної справи, якою було зареєстровано право власності на квартиру ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 державним реєстратором.

Клопотання обґрунтовує тим, що 24.02.2015 року ОСОБА_5 використала нібито підроблене рішення суду та звернулась із ним до державного реєстратора на підставі якого зареєструвала своє право власності на квартиру, що належить ОСОБА_6

Вказаний факт 03 липня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 та розпочато розслідування за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

03.07.2019 року допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що ОСОБА_6 є її єдиною рідною сестрою. Інших родичів у неї не було, так як вона не була заміжньою та не мала дітей, їх батьки - батько ОСОБА_8 помер у 1981 році, а мати - ОСОБА_9 померла у 2000 році. За життя ОСОБА_6 хворіла на психічну хворобу та перебувала на обліку лікаря психіатра, однак недієздатною не визнавалась. Остання проживала все життя квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ,яка належить на праві власності спільно матері ОСОБА_9 та сестрі ОСОБА_6 Після смерті належну частку спадщини в квартири ОСОБА_7 не приймала.

В 2015 році ОСОБА_7 від співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 стало відомо, що її сестра в розшуку як безвісно зникла та даним фактом зареєстровано ЄРДР №0000075 від 25.06.2015 року.

Ознайомившись з матеріалами провадження ОСОБА_7 дізналася, що квартира сестри за вказаною адресою в судовому порядку була відчужена іншій особі. 01.12.2014 Московським районним судом м. Харкова винесено заочне рішення за позовом ОСОБА_5 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності. Не погоджуючись з даним рішенням прокуратурою Московського району м.Харкова внесено апеляційну скаргу та 14.05.2015 року Апеляційним судом Харківської області рішення суду першої інстанції скасовано, у праві власності ОСОБА_5 відмовлено. Але 26.06.2015 року ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_10 , яка на той час їй не належала, чим завдала матеріальну шкоду. Як стало відомо ОСОБА_7 рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, так як було оскаржене та скасовано, однак незважаючи на це 24.02.2015 року зареєстроване право власності на квартиру ОСОБА_5 , державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , внаслідок чого стало можливим подальше відчуження квартири. Після продажу квартири ОСОБА_10 , вона була перепродана ще двічі.

Восени 2016 року ОСОБА_7 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 з позовною заявою про визнання договору купівлі - продажу квартири між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 недійсним, який перебуває на розгляді у суді ОСОБА_12 ( справа №638/19671/16-ц), на дану квартиру судом накладено арешт.

Таким чином ОСОБА_5 використано рішення суду для посвідчення права власності, яке не вступило в законну силу, про що їй було відомо, однак мало відмітку про набрання законної сили. В той же час на запит ІНФОРМАЦІЯ_4 надано відповідь, що рішення не набрало законної сили та копії рішення жодній зі сторін не надавалися.

Суд відповідно до частини другої ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників особи за наведених слідчим підстав.

В судове засідання слідчий не з`явився. До суду надійшло клопотання від слідчого про розгляд клопотання в рамках кримінального провадження № 0002552 від 03.07.2018 без його участі. Клопотання підтримує та просить суд його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У відповідності до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомлення з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Частиною 2 статті 160 КПК України передбачено вичерпний перелік відомостей, які повинно містити клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи викладені обставини, наведені норми кримінального процесуального закону, перевіривши надані докази, слідчий суддя знаходить клопотання слідчого обґрунтованим та вважає за необхідне його задовольнити частково, оскільки з доказів наданих на його обґрунтування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відомості, які містяться в цих документах можуть бути використані як докази, а довести на даному етапі досудового розслідування вказані обставини іншими способами неможливо.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні клопотання в частині надання тимчасового доступу слідчому до оригіналів реєстраційної справи через можливість на даному етапі досудового розслідування довести певні обставини справи шляхом отримання належним чином завіреної копії.

Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Виходячи зі змісту клопотання, метою доступу до документів є дослідження в ході досудового розслідування вказаної інформації, що має сутєєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що дослідження документів без їх вилучення неможливі, слідчий суддя вважає за доцільне дати розпорядження щодо вилучення даних документів у відповідності із вимогами ч.7 ст.163 КПК України.

Отже, з урахуванням вказаних обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, на підставі матеріалів досудового розслідування № 0002552, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити частково.

Надати слідчому Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до реєстраційної справи, відповідно до якої зареєстровано право власності на квартиру ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , державним реєстратором, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 з можливістю вилучення належним чином її завіреної копії.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1