Справа № 296/105/12- к
Провадження №11/801/9/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

при розгляді у відкритому судовому засіданні апеляцій прокурора, засудженого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_11 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.11, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п. 13 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Другої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 05.03.2019 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2016 року щодо ОСОБА_7 - скасовано, направлено справу на новий апеляційний розгляд.

06.06.2019 року на адресу Вінницького апеляційного суду повторно надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, застосовуючи національне законодавство (КПК, Конституцію України) та практику ЄСПЛ.

Вимоги ОСОБА_7 мотивує тим, що його свавільно позбавлено волі в порушення вимог ст. 5 Конституції України, щодо нього кримінальне переслідування продовжується понад 16 років і весь цей час він утримується під вартою. Зазначає, що він жодним чином не може вплинути на проведення процесуальних слідчих дій та в будь-який спосіб завадити слідству, тому посилання сторони обвинувачення на існування можливих ризиків є надуманими та необґрунтованими.

В судовому засіданні, при розгляді апеляційної скарги по суті, засуджений ОСОБА_7 підтримав своє клопотання та наполягав на його задоволенні. У своєму виступі підтримав доводи клопотання.

Дане клопотання засудженого ОСОБА_7 підтримав захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 , який зазначив про можливість застосування до засудженого запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи підписки про невиїзд. Зазначив, що засуджений хворіє на гепатит типу «С».

Прокурор, представник потерпілої ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 заперечували, посилаючись на те, що по даній кримінальній справі попередній розгляд був проведений раніше, а на цей момент вирішення даного питання є передчасним. Прокурор зазначив, що ОСОБА_7 засуджений до довічного позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, а тому зміна запобіжного заходу на стадії перегляду апеляційної скарги ОСОБА_7 є передчасною, без перевірки доводів апеляційних скарг ОСОБА_7 та його захисника в інтересах засудженого.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу -задоволенню не підлягає.

Так, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за встановленим рішенням суду, і лише з підстав, визначених законом.

У відповідності до ст. 274 КПК України (в редакції 1960 року) під час розгляду справи суд, за наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.

Згідно з ст. 148 КПК України (в редакції 1960 року) запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 150 КПК України (в редакції 1960 року) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В силу ч. 1 ст. 155 КПК України 1960 року взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 148 КПК України (в редакції 1960 року), зокрема можливість засудженого переховуватись від суду, перешкоджати судовому розгляду, ухилятись від виконання процесуальних рішень. Крім того, колегія суддів враховує ступінь тяжкості злочину, за який засуджено ОСОБА_7 , який є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, рівень його суспільної небезпеки, а також дані про особу засудженого, зокрема, що він, з його слів, має ряд захворювань (доказів не надано), які б виключали утримання його під вартою, тому суд приходить до висновку, що в задоволені заявленого клопотання слід відмовити.

ОСОБА_7 заперечує свою причетність до вчинення умисного вбивства, що судом розцінюється як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Також способом захисту ОСОБА_7 є посилання останнього на рішення Європейського суду.

Доводи клопотання ОСОБА_7 є аналогічними доводам апеляційної скарги останнього, які потребують перевірки при вирішенні справи за апеляцією засудженого по суті вимог апеляції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в клопотанні засудженого ОСОБА_7 не наведено обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Все обґрунтування вимог ОСОБА_7 полягає у тому, що він жодним чином не зможе вплинути на проведення процесуальних слідчих дій та завадити слідству, а також відсутність ризиків, передбачених ст. 148 КПК України (в редакції 1960 року). Документів, які б підтверджували б тяжку хворобу засудженого - суду не надано. Вказаним обставинам за аналогічним клопотанням засудженого апеляційний суд давав висновки у своїй ухвалі від 24.05.2019 року про відмову засудженому в зміні запобіжного заходу.

Апеляційний суд, враховуючи, що обставини, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після 24.05.2019 року - не змінилися, а тому колегія суддів вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні на час розгляду даного клопотання. .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 274, 362 КПК України (в редакції 1960 року) колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 від 06.06.2019 року - відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3