Дата документу 20.06.2019 Справа № 318/196/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/279/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 318/196/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, кримінальне провадження, за апеляційними скаргами прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 липня 2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Великолепетиського району Херсонської області, громадянина України, який має повну середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.
Початок строку покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дня набрання вироку законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 відшкодування майнової шкоди у розмірі 10409 грн., моральної шкоди у розмірі 300000 гривень, а всього - 310409 грн.
В іншій частині позову у задоволенні відмовити.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 16928,40 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 - тримання під вартою, залишено без змін до набрання законної сили вироку суду.
Зараховано у строк покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення з 15 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 15 травня 2016 року, приблизно об 11.00 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_13 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв сумісно з останньою, вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_13 , тобто умисне заподіяння смерті іншій людині.
ОСОБА_9 діючи умисно, на ґрунті раптових неприязнених стосунків з потерпілою, використовуючи шнурок, який він витяг з кросівка, який перебував у будинку потерпілої, перебуваючи у одній з кімнат вищевказаного будинку, затягнув петлею шию ОСОБА_13 та почав її душити, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_13 .
Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок механічної асфіксії в результаті стиснення органів шиї петлею, що підтверджується одинокою, замкнутою, горизонтальною, добре вираженою, странгуляційною бороздою в області шиї, крововиливом в м`які тканини шиї, крововиливом в корені язика, крововиливом в сполучнотканинну оболонку очей та в епікард серця.
Таким чином, ОСОБА_9 умисно вбив ОСОБА_13 .

В апеляційній скарзі прокурор, який підтримував обвинувачення в суді першої інстанції не оспорюючи доведеність вини та обставини кримінального провадження вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_9 є незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого. Вважає, що суд належним чином не дав оцінку тяжкості скоєного злочину, ступеню суспільної небезпеки обвинуваченого, а саме той факт, що він позбавив життя людину та безпідставно призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

На підставі викладеного прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років.

В апеляційній скарзі захисники обвинуваченого ОСОБА_9 адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 посилаються на однобічність досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та у зв`язку з недоведеністю участі ОСОБА_9 у вчиненні злочину, тому вважають, що вирок підлягає скасуванню. В обґрунтування скарги зазначають, що суд за результатами судового розгляду даного кримінального провадження у відповідності з вимогами ч.6 ст.284 КПК України повинен був ухвалити відносно ОСОБА_9 виправдувальний вирок, оскільки під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 . Вважають, що під час судового розгляду кримінального провадження судом неналежно досліджено обставини події кримінального правопорушення (час, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, не вжито заходів щодо перевірки показань заінтересованих учасників провадження, а саме потерпілої ОСОБА_7 , свідків, які покладені в основу вироку, не з`ясовано причин істотних протиріч у доказах, висновки суду побудовано на припущеннях, судом не перевірені та не спростовані доводи, які наводив обвинувачений на свій захист. Також зазначають, що при постановлені обвинувального вироку щодо ОСОБА_9 судом взято за основу докази, одержані з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, тобто недопустимі докази, які і перешкодили суду об`єктивно розглянути справу і винести законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, просять скасувати вирок відносно ОСОБА_9 та закрити провадження.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого його захисників, які, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали свою апеляційну скаргу; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу процесуального прокурора та заперечував проти доводів апеляційної скарги захисників обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарга захисників обвинуваченого і прокурора задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_9 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. Зі змісту його пояснень випливало, що він не вчиняв даного злочину, що хтось сторонній був у домі потерпілої, що статевого контакту між ним та ОСОБА_13 не було, що він не спілкувався з донькою померлої по телефону, і після того як виявив труп ОСОБА_13 , одразу покинув домоволодіння (приблизно о 10-12 годині 15.05.2016).

Натомість вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , допитаних в судовому засіданні експертів ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , які узгоджуються між собою і з документами у кримінальному провадженні:

- протоколом огляду місця події від 16 травня 2016 року, стенограми до протоколу огляду місця події від 16 травня 2016 року та фототаблиці до нього (виявлений труп ОСОБА_7 , на шиї трупу мається циркулярна замкнута петля з х/б тканини білого кольору, під якою проглядається странгуляційна борозна. По передній поверхні грудної клітки, синюшний кровопотек, трикутної форми розміром 11x15 см. По передній поверхні живота з права маються 2 садини, розміром 1,5x0,5 см. На столі виявлені керамічні тарілки в яких знаходяться залишки їжі, дві керамічні чашки, дві скляні чашки, 1 залізна чашка об`ємом 1 літр білого кольору. Крім цього навколо столу знаходиться полімерна 2-х літрова пляшка з-під пива "Арсенал", порожня скляна пляшка "Зелена марка" об`ємом 0,7 літра, порожня полімерна пляшка з написом "Кока-кола" об`ємом 2 літра. Вздовж правої стіни розташований розкладний диван біля якого на підлозі знаходиться ковдра у підодіяльнику блакитного кольору. Під час обробки гладких та слідосприймаючих поверхонь спеціальним порошком було виявлено та вилучено сліди папілярних узорів);
- протоколом огляду трупа (на трупі на шиї мається мотузка х/б білого кольору, на кінці з пластмасовими зажимами, довжина вільного краю - 44 см. Петля зав`язана на 2 вузли, який розташований на правій задній поверхні в 2 см, правіше від шийного відділу позвоночника. У вузлі маються частини волосся трупу. На шиї трупа маються странгуляційна горизонтальна борозда шириною 0,8 см, глибиною до 0,5 см, по задній поверхні ширина 0,6 см, по лівій боковій - 0,7 см, по правій боковій - 0,6 см. Верхній край борозди - 6,8 см. Крововилив у мякі тканини та передній поверхні грудної клітини та живота від рівня реберної дуги розміром 12*10*1 см. Крововилів на корні язика розміром 0,5+0,4+0,2 см, крововилив у задній підтримуючій зв`язки у проекції 7-го шийного позвонку розміром 1,5+1+0,3 см. Неповний перелом 6-го ребра з права в області хрящової кості. Там же крововилив розміром 2*1,5 см. Під час огляду виявлено та вилучено шнурок з шиї трупа, , змиви з піхви);
- висновком судово-медичної експертизи №154 від 17 травня 2016 року (смерть ОСОБА_13 , настала в результаті механічної асфіксії в результаті здавлення органів шиї петлею, це підтверджується одиночною, замкнутою, горизонтальною, вираженою странгуляційною борозною в області шиї, крововиливом в м`які тканини шиї, крововиливом в корінь язика, крововиливом в з`єднуючу оболонку очей, в епікардом серця. Дані пошкодження кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, в даному конкретному випадку, вони спричинили смерть. Дані пошкодження утворилися в результаті дії тупого твердого предмета в області шиї, яким могла бути петля. При експертизі трупа виявлено перелом шостого ребра. Дані пошкодження утворилися від дії тупого твердого предмета, в область грудної клітини та у живих осіб мають ознаки ушкодження середнього ступеня тяжкості, і не перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Крововилив в м`які тканини живота - це пошкодження утворилося від впливу тупого твердого предмета в область живота і у живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Нанесення тілесних ушкоджень власною рукою виключено. Пошкодження ОСОБА_13 могли наноситися в будь-якому положенні, при якому область пошкодження не була б звернена до перешкоди. Посмертних ушкоджень, слідів боротьби, самооборони, слідів переміщення трупа та заподіяння тілесних ушкоджень на тілі не виявлено. При судово-токсикологічній експертизі в крові від трупа виявлено алкоголь в кількості 3,5 проміле, зазначена концентрація алкоголю в крові при житті може відповідати тяжкому отруєнню алкоголем. При судово-імунологічній експертизі в мазках на 2-х предметних склах та тампонах з вмістом піхви встановлено присутність сперматозоїдів);
- висновком експерта №8-6 від 26 січня 2017 року (наявність букальних клітин ОСОБА_9 на шнурку, одній з чашок і марлевому тампоні із вмістом піхви ОСОБА_13 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 липня 2016 року (за участю потерпілої ОСОБА_7 );

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 травня 2016 року (за участю свідка ОСОБА_19 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 травня 2016 року (за участю свідка ОСОБА_20 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 липня 2016 року (за участю свідка ОСОБА_23 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 липня 2016 року (за участю свідка ОСОБА_25 )
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 липня 2016 року (за участю свідка ОСОБА_26 );
- висновком судово-психіатричної експертизи №23 від 18 січня 2017 року ;
- висновком судової трасологічної експертизи №877-д від 24 травня 2016 року (папілярні узори рук не придатні для ідентифікації особи);
- висновком судової медичної експертизи №1222 від 26 червня 2016 року (кров зі слиною на лівій руці ОСОБА_13 )
- висновком судової медичної експертизи №1316 від 07 липня 2016 року (кров зі слиною на светрі-гольфі ОСОБА_13 );
- висновком експерта №208 від 16 серпня 2016 року (аналіз ДНК з вилучених речових доказів в порівнянні з ДНК ОСОБА_34 (мати ОСОБА_9 ) і ОСОБА_13 );
- протоколом огляду речей від 03 січня 2017 року (особистий обшук ОСОБА_9 );
- висновком судово-медичної експертизи №329 від 26 травня 2016 року (цитологічний аналіз марлі трупа ОСОБА_13 і презерватива);
- висновком судово-медичної експертизи №340 від 01 червня 2016 року (цитологічний аналіз марлі трупа ОСОБА_13 і пляшки);.
- висновком судової трасологічної експертизи №1322-д від 23 серпня 2016 року (слід папілярного узору руки на чашці №2 залишений не ОСОБА_13 , а іншою особою);
- висновком судової трасологічної експертизи №929-д від 21 червня 2016 року (слід папілярного узору руки виявлено на чаші №2, на решті речових доказів не виявлено);
- висновком судової трасологічної експертизи №1020-д від 18 липня 2016 року (один з вилучених з місця події 16.05.2016 папілярних узорів належить ОСОБА_13 , решта їй не належала);
- висновком експерта №144 від 29 червня 2016 року (молекулярно-генетичного дослідження, неможливість відповісти на питання чи належать ДНК чоловічої статі вилучені з речових доказів, особі спорідненої з ОСОБА_34 (мати ОСОБА_9 );.
- висновком експерта №222 від 15 червня 2016 року (у мікрооб`єктами з кистей обох рук, з відкритих ділянок обличчя та шиї трупа, на предметах одягу, у піднігтьовому вмісті виявлені та вилучені чисельні одиничні текстильні волокна-нашарування);
- висновком судово-медичної експертизи №489 від 05 серпня 2016 року (судово-цитологічне дослідженні піднігтьового вмісту ОСОБА_13 ,) .
- висновком судово-медичної експертизи №336 від 27 травня 2016 року (судово-цитологічна дослідження шнурка).
- висновком судово-медичної експертизи №1317 від 20 червня 2016 року (на презервативі не встановлено біологічних слідів);
- висновком судово-медичної експертизи №330 від 26 травня 2016 року (судово-цитологічна дослідження недопалків сигар);
- висновком судово-медичної експертизи №425 від 12 липня 2016 року (судово-цитологічна дослідження змивів з пляшки "Зеленая марка водка традиционная");.
- DVD-R 16 X з відеозаписом огляду місця події від 16.05.2016;
- речовими доказами (згідно переліку вказаному у вироку);
- ухвалою колегії суддів Василівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року (тимчасовий доступ до інформації в електронному та друкованому вигляді про вхідні та вихідні дзвінки абонентів ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26 березня 2018 року (на виконання ухвали колегії суддів Василівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року);
- інформацією про вхідні та вихідні дзвінки телефонів ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

Судом також дана оцінка показам обвинуваченого ОСОБА_9 , який визнав факт свого приїзду до ОСОБА_13 з наміром купити у неї «балаган», факт того, що він разом з ОСОБА_13 був у магазині «Славутич» де вони придбали напої (алкогольні і безалкогольний) і продукти харчування, та факт повернення разом після того до дому.
Однак ОСОБА_9 заперечував факт перебування в буднку (де в подальшому було виявлено труп ОСОБА_13 ) стверджуючи, що він ночував у літній кухні (веранді), до моменту коли він наступного дня проснувся і виявив ОСОБА_13 , факт статевого контакту з ОСОБА_13 і телефонних розмов з ОСОБА_7 .

Судом вивчені і досліджені вказані докази кожний окремо з точки зору належності, допустимості, і в сукупності з точки зору достатності, взаємозв`язку та всебічності, їм була дана належна оцінка.
Кожний з цих доказів окремо беззаперечно свідчив про те, що смерть ОСОБА_13 настала в результаті механічної асфіксії в результаті здавлення органів шиї петлею шнурком, (на якому були наявні букальні клітини ОСОБА_9 ), що до моменту настання смерті ОСОБА_13 були нанесені тілесні ушкодження середнього і легкого ступеню тяжкості, що ОСОБА_9 з ОСОБА_13 ходили в магазин за продуктами і напоями та разом поверталися додому, що ОСОБА_9 перебував у кімнаті де знаходився труп (на одній із вилучених чашок і шнурку були виявлені букальні клітини ОСОБА_9 ), щоміж ОСОБА_13 і ОСОБА_9 мав місце статевий контакт (в піхві ОСОБА_13 виявлені букальні клітини ОСОБА_9 ), що на телефон обвинуваченого здійснювались дзвінки з телефону ОСОБА_7 , що обвинувачений до 18-23 год. 15.05.2017 знаходився на території села.
Разом з тим, сукупність доказів свідчила:
-що ОСОБА_9 бажав щоб до ОСОБА_13 , приїхала також її донька - ОСОБА_7 , однак остання відмовилася приїхати. Ці обставини підтверджуються показами потерпілої ОСОБА_7 , інформацією про вхідні та вихідні дзвінки телефонів ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Аналіз даних мобільного оператора по мобільному телефону ОСОБА_7 вказував на те, що показання останньої про її телефонні дзвінки узгоджуються з даними мобільного оператора. Вона говорила з ОСОБА_13 14 травня 2016 року о 19 годині 11 хвилин. В 19.29 год. їй передзвонила ОСОБА_13 , ще через двадцять хвилин - о 19.50 год. їй зателефонував ОСОБА_9 . Розмова тривала 134 секунди. Останній раз з мобільним телефоном загиблої ОСОБА_13 , та мобільним телефоном ОСОБА_7 , відбулося з`єднання 15 травня 2016 року о 17:52 годині, розмова тривала 40 секунд. До цього часу номер загиблої ОСОБА_13 , не відповідав, коли на нього телефонувала ОСОБА_7 , у період з 17:01 години до 17:52 години. Як повідомила суду ОСОБА_7 , з телефону матері відповів ОСОБА_9 ;
-що 15 травня 2016 року, приблизно об 11.00 год., у вказаному будинку під час спільного розпивання алкогольних напоїв, ОСОБА_9 використовуючи шнурок, який він витяг з кросівка, затягнув петлею шию ОСОБА_13 , та почав її утримувати, внаслідок чого наступила смерть ОСОБА_13 . Вказані обставини підтверджуються висновками експертиз, протоколом огляду домоволодіння та трупа ОСОБА_13 .

В крові від трупа ОСОБА_13 , виявлений етиловий алкоголь, що узгоджувалось з показаннями свідків, які бачили, як напередодні вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_9 купували разом алкогольні напої. У кімнаті будинку, в якій виявлений труп ОСОБА_13 , оглянуто та вилучено порожні пляшки з-під алкогольних напоїв, які напередодні вбивства купували саме обвинувачений та загибла.

Версія обвинуваченого про його непричетність до вчинення злочину і про перебування в будинку інших чоловіків обґрунтовано судом оцінена критично, а висновки щодо наявності вини ОСОБА_9 у вчиненні вбивства викладені обґрунтовано і вмотивовано. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-яки докази, які б давали підстави вважати про перебування інших осіб у будинку ОСОБА_13 на момент скоєння вбивства потерпілої. Таких доказів не було надано стороною захисту і в подальшому. Покази обвинуваченого на предмет того, що він не заходив до буднику ОСОБА_13 до моменту виявлення її трупу і ночував у літній кухні спростовуються показами потерпілої про відсутність у кухні ліжка, дивана тощо. Обставин, які давали підстави вважати, що потерпіла обмовляє ОСОБА_9 не встановлено.
Доводи захисників на предмет відсутності прямих доказів, що вказували на вину обвинувачено, на переконання колегії суддів, не спростовують правильність висновків суду, адже судом давалася оцінка саме сукупності зібраних доказів, і ця сукупність непрямих доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку і всебічності спростовувала версію обвинуваченого про його непричетність до вчинення вбивства і вказувала на його вину. Твердження захисників, що не було встановлено осіб, якими були залишені вилучені під час огляду події сліди папілярних узорів рук, і в контексті цього припущення, що ці сліди належали невстановленим особам, а не ОСОБА_13 і ОСОБА_9 є безпідставними, адже проведеними трасологічними експертизами встановлено, що один із слідів був залишений ОСОБА_13 , а решта - іншою(ими) особою(ами). Трасологічна експертиза на вирішення якої було б поставлено питання, чи належать вилучені і придатні до ідентифікації сліди папілярних узорів рук саме ОСОБА_9 , або ж іншим особам, не проводилась, про проведення такої експертизи сторона захисту не клопотала. На момент проведенні первинних експертиз, ОСОБА_9 переховувався, і орган досудового розслідування не міг провести такого роду експертизу з об`єктивних підстав.
Крім того, ОСОБА_9 заперечуючи проти статевого акту з потерпілою не зміг пояснити наявність біологічних слідів вилучених у піхві ОСОБА_13 , що мали ознаки його букальних частин. ОСОБА_9 стверджував, що після того, як ним було виявлено труп, він одразу покинув домоволодіння, а згодом і село. Однак, ця версія спростовувалась інформацією про вхідні та вихідні дзвінки його телефону. Так само спростовувались доводи на предмет того, що він не розмовляв з ОСОБА_7 .
Хоча неправдиві покази ОСОБА_9 прямо не вказують на його вину, однак свідчать про бажання обвинуваченого спотворити дійсні обставини події.
Колегія суддів вважає, що поведінка ОСОБА_9 після події, свідчила про його намір переховування з метою уникнення від відповідальності, адже останній усвідомлював наслідки скоєного.
Доводи апеляційної скарги захисників, на предмет недопустимості ряду доказів колегія суддів вважає необґрунтованими.
Затримання обвинуваченого відбулося на підставі ухвали слідчого судді в порядку ст.208 КПК України з дотриманням вимог ст.ст. 223, 236 КПК України. Факт неможливості забезпечити одразу захисника затриманому (через об`єктивні обставини, ОСОБА_9 був затриманий у місті Курахове, де на той час не було адвокатів), не може свідчити про порушення права на захист останнього, оскільки після затримання ОСОБА_35 і до забезпечення його захисником з ним не проводились слідчі дії, викривальних показів стосовно себе він не давав.
Доводи апелянтів щодо порушень під час проведення впізнання за фотографіями, можна визнати переконливими, однак вони не можуть рахуватися, як підстави для скасування вироку, адже в судовому засіданні свідки підтвердили, що саме ОСОБА_9 бачили разом із потерпілою ввечері близько 20-21 годин. Крім того, сам обвинувачений не заперечував тієї обставини, що він у магазині купував напої і продукти разом з ОСОБА_13 , після чого вони вдвох поверталися додому. Аналогічне можна зазначити і щодо доводів захисників в контексті суперечливих показів свідка ОСОБА_21 , оскільки свідок могла помилитися щодо кольору волосся чоловіка.
Колегія суддів не може погодитись з доводами захисників в контексті можливих процесуальних порушень під час проведення огляду місця події (без понятих), як підстави для визнання недопустимими доказами отриманих внаслідок цієї слідчої дії, оскільки інформація здобута під час огляду місця події і вилучені під час слідчої дії речі, на перед не свідчили про причетність ОСОБА_9 до вчиненого правопорушення. Підстав вважати, що інформація зазначена в протоколі була спеціально спотворена чи викривлена, а якісь з речових доказів підкинуті, сфальшовані чи зіпсовані не має. Окрім цього, під час огляду місця події проводилася відеозйомка, мається відеозапис і стенограма вказаної слідчої дії.

Колегія не погоджується з доводами апелянтів на предмет відсутності мотиву у обвинуваченого на вбивство, оскільки висновок судово-медичної експертизи трупа свідчить про нанесення потерпілій інших тілесних ушкодження, що вказує на виникнення сварки між ОСОБА_13 і ОСОБА_9 та виникнення раптово неприязних стосунків, тобто з особистих мотивів.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за вчинений злочин, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначив його, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставина, про яку зазначає прокурор в апеляційній скарзі (тяжкість вчиненого злочину), була врахована судом при призначенні покарання.

Встановлені судом першої інстанції відомості про обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, на думку колегії суддів, не дають підстав для призначення більш суворого покарання, адже покарання призначено не в мінімальному розмірі.

Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуваний вирок є законним, вмотивованим та обґрунтованим, і підстав для його скасування та постановлення виправдувального вироку, за доводами апеляційних скарг захисників обвинуваченого, не вбачається.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , і захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 липня 2018 року стосовно ОСОБА_9 , залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4