УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2019 Справа №607/10744/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.02.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000398 від 29.07.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :
03.05.2019 року заявник ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження №0000398 від 29.07.2017 року, звернувся до слідчого судді із скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.02.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000398 від 29.07.2017 року, поновивши строк на оскарження вказаної постанови, оскільки копію цієї постанови фактично отримав 26.04.2019 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до СРДР за №0000398 від 29.07.2017 року за заявою заявника від 29.07.2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 2 цієї статті передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, згідно ст. 55 КПК заявник вже є потерпілим, як особа, яка подала заяву про вчинення щодо нього злочину, але слідчий тривалий час не виконував вимоги КПК та не ознайомив заявника з його процесуальними правами та обов`язками як потерпілого.

Тому, 21 лютого 2019 року заявником була подана заява про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000398 від 29.07.2017 року.

26 квітня 2019 року заявник отримав постанову за підписом старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яка датована 28 лютого 2019 року, згідно якої заявнику відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні№0000398 від 29.07.2017 року.

Звертає увагу суду, що відповідь датовано 28.02.2019 року, а на конверті стоїть штамп від 04.04.2019 року, а отримав заявник вищевказану відповідь аж 26.04.2019 року.

Вважає оскаржувану постанову слідчого незаконною, такою, що порушує права та законні інтереси заявника, і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Постанова слідчого не є вмотивованою, так як не містить жодної підстави вважати заявника особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК України.

Також постанова складена всупереч вимог 110 КПК, а саме ч.5 п.2, згідно якої постанова слідчого, прокурора складається мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, кримінальним процесуальним законодавством передбачена можливість відмови слідчим чи прокурором у наданні статусу потерпілого виключно особі, якій однозначно та безсумнівно не була спричинена моральна, фізична або майнова шкода. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, навіть наявність сумніву в тому, чи була завдана особі відповідна шкода, виключає можливість прийняття рішення про відмову у визнанні її потерпілим, оскільки для такого рішення необхідна наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що шкоду не було завдано.

Таким чином, у сторони обвинувачення не було очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику не завдано шкоду (навпаки - у слідчого наявні необхідні документальні підтвердження факту спричинення заявнику шкоди).

З врахуванням того, що заявнику кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.370 КК України, завдано моральної шкоди, оскільки даним злочином заявнику заподіяно моральних страждань у виді хвилювання за себе, зокрема, особисту ділову репутацію.

Згідно з ч.5 ст.55, п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Заявник надав слідчому судді письмову заяву, згідно якої просить розглядати скаргу за його відсутності.

Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови слідчого, то у відповідності до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Заявником оскаржується постанова слідчого СУ ГУНП в Тернопільської області, тому строк подання скарги починається з дня отримання заявником її копії (26.04.2019 року), та заявником такий не пропущено.

21.02.2019 року заявник у межах кримінального провадження №0000398 від 29.07.2017 року звернувся до слідчого із клопотанням про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.02.2019 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий, як на підставу відмови у задоволенні клопотання, посилається на те, що на час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено факту завдання майнової шкоди, а також спричинення моральної чи фізичної шкоди ОСОБА_5 ..

Водночас, слідчим у оскаржуваній постанові не було надано оцінки відомостям, на які вказує заявник, а саме про те, що кримінальне провадження №0000398 від 29.07.2019 року зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за його заявою та про заподіяння йому моральної шкоди.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

За таких обставин, слід скасувати постанову слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.02.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000398 від 29.07.2017 року, а копії матеріалів кримінального провадження №0000398 від 29.07.2017 року (у одному томі) повернути до СУ ГУНП в Тернопільській області.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.9, 303, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.02.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000398 від 29.07.2017 року задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.02.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000398 від 29.07.2017 року скасувати.

Копії матеріалів кримінального провадження №0000398 від 29.07.2017 року (у одному томі) повернути до СУ ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити до СУ ГУНП в Тернопільській області.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 .

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1