Справа № 580/1465/18
Номер провадження 1-кп/580/44/19
У Х В А Л А

10 жовтня 2019 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими та припинення їх дослідження в порядку ст. 89 КПК України в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 по ч. 1 ст. 119 КК України;

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Лебединського райсуду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання доказів, а саме висновку судово-медичної медико-криміналістичної експертизи № 97, що проводилась лікарем судово-медичним експертом-криміналістом ОСОБА_7 (з 13.02.2018 по 03.03.2018) , недопустимими згідно переліку і підстав, визначених у клопотанні, що надане письмово.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 у задоволенні клопотання просив відмовити.

Представник потерпілих ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно із ч.2, 3 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Суд бере до уваги, що докази, які просить визнати недопустимими захисник, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає і тому вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує захисник, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 89, 358, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів, а саме висновку судово-медичної медико-криміналістичної експертизи № 97, що проводилась лікарем судово-медичним експертом-криміналістом ОСОБА_7 (з 13.02.2018 по 03.03.2018) недопустимими, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1