УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/16208/19

Провадження № 1-кс/638/4656/19

23.10.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003594 від 10.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003594 від 10.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України, а саме просить суд накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , шляхом заборони її розпорядження та відчуження, в тому числі іншим фізичним та юридичним особам.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла ухвала Дзержинського районного суду по справі №638/12429/19, за якою було задоволено скаргу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Під час допиту в якості потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що її батьки ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її матір ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Після смерті мами ОСОБА_6 випадково дізналась, що власником вказаної квартири вже являється не її мати, а ОСОБА_5 , а причетною до продажу квартири є ОСОБА_9 . ОСОБА_9 є її кумою та заявниця з нею дружила з 5 класу, коли їх батьки отримали квартири в будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_10 також жила в цьому будинку, спілкувалась з матір`ю по сусідськи. Незадовго до смерті матері ОСОБА_6 у її присутності ОСОБА_9 сказала, що можливо продати квартиру саме ОСОБА_5 , оскільки проживає в 1-кімнатній квартирі, а вона та її діти (онуки матері) не мають наміру жити в цій квартирі. На запитання ОСОБА_6 щодо можливості оплати за квартиру, ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_12 може продати свою квартиру і розрахуватись із заявницею. Зі слів матері ОСОБА_11 разом з чоловіком приходила до матері, іноді приносила продукти, поздоровляла з днем народження.
У грудні 2018 року у ОСОБА_8 виявилося онкологічне захворювання. А з квітня 2019 року, коли їй стало гірше, ОСОБА_11 стала активніше відвідувати матір, приносити якість продукти, хоча ОСОБА_6 та її донька з зятем постійно наглядали та допомагали матері.
У травні 2019 року ОСОБА_6 на прохання матері поїхала до державного нотаріуса ОСОБА_13 ( АДРЕСА_4 ), з якою домовилась про те, що привезе нотаріуса до мами, щоб оформити спадок на маму після батька, тобто з метою дооформлення документів до кінця, оскільки мама почала оформляти документи саме в цього нотаріуса, але не оформила.
Через деякий час ОСОБА_11 дізналась про намір заявниці привезти нотаріуса і привезла до ОСОБА_8 свого нотаріуса, ОСОБА_14 , хоча про це ніхто не просив. ОСОБА_11 зайшла до квартири з нотаріусом ОСОБА_14 , проте ні з якими документами ОСОБА_6 не ознайомлювалась. ОСОБА_11 повідомила, що привезла нотаріуса тільки з метою допомогти хворій ОСОБА_8 оформити спадок після померлого батька, щоб всі документи привести в належний стан, так як було зрозуміло, що жити їй залишилось не довго.
Зі слів ОСОБА_11 , якій ОСОБА_6 довіряла повністю, матері останньої пропонували підписати довіреність на вчинення нотаріальних дій щодо закінчення вступу у спадок після батька, жодних інших дозволів ОСОБА_6 не збиралась давати і мови про це не було. Було обумовлено, що мова про продаж квартири не йде, що довіреність видається лише на право підписати документи від імені ОСОБА_8 на вступ у спадок після померлого батька заявниці.
Вже після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто за місяць до смерті, квартира була продана і відомості про це внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно вказаної довідки власником квартири є ОСОБА_5 .
В судове засідання прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути клопотання без його участі, вимоги, викладені в ньому, підтримує у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.
У розумінні положень статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.
Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Так, слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2019 року за №0003594 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення-злочину, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись 131, 132, 167, 168, 170, 172, 173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003594 від 10.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , шляхом заборони її розпорядження та відчуження, в тому числі іншим фізичним та юридичним особам.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1