УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем: ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/5279/19 (провадження № 1-кп/201/752/2019), відомості про яке 22 вересня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003265, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором до суду надісланий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В день його надходження до суду, було ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловила думку щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Захисники та обвинувачений заперечували з приводу можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, посилаючись на зазначення в обвинувальному акті неналежного представника потерпілого, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, дослідивши зміст останнього на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України за результатами підготовчого провадження суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 315 КПК України встановлено, що якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема: 2) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 6 зазначеної статті КПК України передбачено, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої-третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Крім того, положеннями ч. 7 ст. 55 КПК України також передбачено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особи в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Таким чином, за змістом аналізу вищезазначених норм кримінального процесуального закону, у разі смерті особи внаслідок кримінального правопорушення, потерпілою особою у кримінальному провадженні може бути визнано виключно близьких родичів чи членів сім`ї такої особи за умови подання ними заяви про залучення до провадження як потерпілого, при цьому, такі законодавчі положення обумовлені необхідністю реалізації під час кримінального провадження прав потерпілої особи, передбачених ст. 56 КПК України, зокрема, брати участь під час досудового розслідування і судового провадження, давати показання, заявляти клопотання, отримувати відшкодування завданої шкоди та інші, реалізувати які померла особа не має можливості.

Згідно з фактичними обставинами, викладеними у обвинувальному акті, обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_9 .

В той же час, при зазначенні в обвинувальному акті анкетних відомостей про потерпілого, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 291 КПК України, стороною обвинувачення було грубо порушено вищевказані вимоги кримінального процесуального закону щодо визначення потерпілої особи у такому кримінальному провадженні і зазначено анкеті відомості померлої особи - ОСОБА_9 , що позбавляє суд будь-якої можливості забезпечити реалізацію останнім його прав з вищевикладених причин.

А отже, стороною обвинувачення не було здійснено належних заходів для встановлення близьких родичів чи членів сім`ї померлого ОСОБА_9 для вирішення питання про залучення їх до провадження як потерпілих за їх заявою, а у разі відсутності близьких родичів чи членів сім`ї останнього або відмови у поданні заяви про залучення їх до провадження як потерпілих, сторона обвинувачення зобов`язана була вказати ці обставини з належним обґрунтуванням у обвинувальному акті при викладі анкетних відомостей щодо потерпілого, що не забороняється з огляду на вимоги ст.ст. 55, 291 КПК України.

Також, відповідно до змісту обвинувального акта, у якості представника потерпілого зазначено адвоката ОСОБА_10 , однак суд не може визнати його представником потерпілого, оскільки останнім не надано суду повного переліку документів, передбачених статтею 50 КПК України, які підтверджують повноваження представника потерпілого фізичної особи, зокрема, договору про надання правової допомоги між ним і ОСОБА_9 з причин смерті останнього внаслідок кримінального правопорушення, а також невстановленням його близьких родичів чи членів сім`ї, при цьому, лише зазначені особи мають право укладати такий договір у разі визнання їх потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладені обставини порушення стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК України в частині зазначення відомостей про потерпілого, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/5279/19 (провадження № 1-кп/201/752/2019), відомості про яке 22 вересня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003265, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, а сторонами кримінального провадження, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3