Справа № 308/6686/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001799 від 10 червня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001799 від 10 червня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначає, що як встановлено досудовим розслідування 09.06.2019 року до Ужгородського ВП надійшло повідомлення про те, що 09.06.2019 року о 20.21 год. за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецька, працівниками УПП було зупинено а/м марки "Мерседес с500" НОМЕР_1 , за порушення ПДР. В ході перевірки працівниками УПП було виявлено ознаки підробки номера кузова.

Слідчий зазначає, що 10.06.2019 було проведено огляд місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А», в ході якого автомобіль марки «Mercedes S500», синього кольору, без номерного знаку, номер кузова НОМЕР_2 було вилучено та поміщено його на подальше зберігання на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, що розташовується за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

Частиною 2 статті 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий вказує на те, що вилучений під час проведення вищезазначеної слідчої дій, легковий автомобіль марки «Mercedes S500», синього кольору, без номерного знаку, номер кузова НОМЕР_2 має виняткове значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, зокрема, доведення винуватості окремих осіб.

В клопотанні вказано, що для з`ясування фізичних властивостей, технічних характеристик, а також інших якостей легкового автомобіля вище вказаної марки, необхідно провести ряд судово-криміналістичних експертиз, що у свою чергу обумовлює необхідність зберігання такого в органів досудовош розслідування.

Слідчий зазначає, що перебування на даній стадії досудового розслідування легкового автомобіля марки «Mercedes S500», синього кольору, без номерного знаку, номер кузова НОМЕР_2 у їх власників створює загрозу фізичного знищення такого з метою приховування слідів кримінальних правопорушень.

За таких обставин, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вилучений у ході тимчасового доступу легковий автомобіль марки «Mercedes S500», синього кольору, без номерного знаку, номер кузова НОМЕР_2 використовувався, як засіб чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та (або) зберіг на собі їх сліди.

З огляду на викладене, з метою реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, керуючись ст.ст. 131- 132, 167, 170, 171, 172, 173, 234 та 236 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на легковий автомобіль марки «Mercedes S500», синього кольору, без номерного знаку, номер кузова НОМЕР_2 , який 10.06.2019 вилучений в ході огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна,, 10 «А» з метою збереження його в якості речового доказу.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В порушення вимог ст. 171 КПК України, слідчим не вказується підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік мети, з яким допускається арешт майна.

Відповідно до ч 3. статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

Окрім того, слідчим в клопотанні не вказано власника майна та адресу власника майна, на яке просить накласти арешт. Вказане позбавляє можливості повідомити останнього про час та місце розгляду даного клопотання.

При цьому ч.1 ст. 172 КПК України чітко передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001799 від 10 червня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1