Справа № 524/8395/19
Провадження №1-кс/524/4786/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури - ОСОБА_3 , про накладення арешту в матеріалах кримінального провадження, внесеного 14 листопада 2019 року до ЄРДР за № 0003883 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні №0003883, досудове розслідування по якому здійснював слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області, а саме просила накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_4 при проведенні огляду місця події 14 листопада 2019 року в період часу з 19 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, буд. 29, а саме, на мобільний телефон марки Samsung Galaxy Cote 2 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору з метою збереження речових доказів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Вказала, що мобільний телефон належить ОСОБА_5 .
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибула була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.
У ч.ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає
критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У ч. 5 ст. 171 КПК України зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
На обґрунтування клопотання прокурор посилалася на необхідність накладення арешту для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, усунення протиріч під час досудового розслідування та перевірки дійсності встановлених обставин, для кваліфікації правопорушення, так і для вирішення питання про притягнення певних осіб до відповідальності, у тому числі для/та з метою використання в подальшому для проведення слідчих дій по встановленню обставин вчинення злочину.
Речі, а саме: - мобільний телефон марки Samsung Galaxy Cote 2 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору, який було тимчасово вилучено 14 листопада 2019 року в період часу з 19 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 і який фактично належить ОСОБА_5 , котра має реальні очікування і сподівання у відповідності до ст. 1 Протоколу до Європейської конвенції з прав людини щодо повернення цього майна, необхідно повернути власнику, оскільки вона має право на володіння, користування та розпорядження цим майном.
Тому, клопотання про арешт майна не є обґрунтованим, а звідси таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 167, 170, 171, 173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, а саме на: мобільний телефон марки Samsung Galaxy Cote 2 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору, належного ОСОБА_5 на праві власності, який був вилучений в ході огляду 14 листопада 2019 року в період часу з 19 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. під час огляду місця події за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, буд. 29 у ОСОБА_4 .
Зобов`язати слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 та прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 повернути мобільний телефон марки Samsung Galaxy Cote 2 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору власнику ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: