Справа № 466/3018/19
У Х В А Л А

іменем України
«16» серпня 2019 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність військового прокурора Західного регіону України,

у с т а н о в и в:

Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність військового прокурора Західного регіону України, в якій просить зобов`язати військового прокурора Західного регіону України надати слідчому та прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій та прийняття процесуального рішення щодо оголошення підозр у кримінальному провадженні №0000182 від 27 вересня 2017 року за фактом незаконного затримання та арешту працівниками СБУ ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 371 КК України.

В обгрунтування скарги зіслався на те, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, перебуває кримінальне провадження №0000182 від 27 вересня 2017 року за фактом незаконного затримання та арешту працівниками СБУ потерпілого ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

Під час досудового розслідування, ним, як представником потерпілого, 25 лютого 2019 року за №18/19 подано скаргу прокурору Львівської області щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Вказану скаргу листом №15/4/р-19 від 07 березня 2019 року скеровано за належністю до військової прокуратури Західного регіону України.

На вказану скаргу 27 березня 2019 року він отримав відповідь за №09/3-306 вих.-19 від 19 березня 2019 року за підписом заступника військового прокурора Західного регіону ОСОБА_5 , якою в задоволені вказаної скарги відмовлено, оскільки, на думку прокурора, вказане кримінальне провадження розслідується Державним бюро розслідувань не тривалий час, а лише з 12 грудня 2018 року.

Однак прокурором не враховано, що вказане вище кримінальне провадження лише в органом ДБР розслідується більше трьох місяців, а загальний строк досудового розслідування триває вже більше півтора року.

Не дивлячись на очевидність вчиненого кримінального правопорушення, наявність відомостей про осіб, які вчинили вказаний злочин, таким особам про підозру не оголошено.

Так, 19 березня 2017 року на МП «Ягодин» ОСОБА_3 було незаконно затримано та з вказаного часу він фактично перебував під вартою без ухвали суду та протоколу про затримання більше 72 год. Вказаний факт підтверджений у копіях документів, які ним були долучені до матеріалів кримінального провадження.

У вказаний період з 19 березня 2017 року по 23 березня 2017 року ОСОБА_6 весь час перебував під охороною, на це виділялись військовослужбовці СБУ та прикордонної служби. Відповідно є записи щодо скерування вказаних військовослужбовців на виконання відповідного завдання, відомим є слідчий, який проводив досудове розслідування, керівництво слідчого відділу.

Крім того, ОСОБА_6 під час допиту в якості потерпілого також вказав осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, та детально повідомив про обставини вчинення злочину та про його очевидців.

Однак, слідчі (розшукові) дії слідчими Територіального управління ДБР, розташованому у м. Львові, своєчасно не виконуються, при цьому заступник військового прокурора Західного регіону ОСОБА_7 не вбачає підстав для надання відповідних вказівок слідчому та прокурору щодо строків вчинення процесуальних дій, лише на тій підставі, що вказаний орган досудового розслідування проводить розслідування у вказаному провадженні лише три місяці.

Однак, заступником військового прокурора Західного регіону ОСОБА_8 не враховано положення ст. 2 КПК України, якими визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 308 КПК України передбачено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Європейський суд з прав людини встановив досить жорсткі критерії для визначен¬ня ефективності засобів правового захисту згідно зі ст. 13 Конвенції. У справі «Аксой проти Туреччини» суд визнав порушення ст. 13 Конвенції саме в цьому контексті, зазначивши наступне: «Поняття ефективний засіб правового захисту вклю¬чає в себе, окрім виплати компенсації у тих випадках, коли це є необхідним, та¬кож детальне й ефективне розслідування, яке повинне відтворити справжній стан речей, а також покарати осіб, які понесуть за це відповідальність; засіб включає в себе також ефективну можливість оскарження процедури провадження розсліду¬вання».

Далі Суд відзначив, що непроведення розслідування державним агентом, який був уповноважений розслідувати справи, коли виникала підозра про жор-стоке поводження, звела нанівець ефективність усіх інших правових засобів, які могли існувати. Відсутність детального і незалежного розслідування у відповідь на скарги, згідно з якими сили щодо підтримання порядку зруйнували кілька будинків, що порушило ст. 8, також спонукало Суд констатувати порушення ст. 13 у справі «Ментес та інші проти Туреччини».

Також ЄСПЛ визначив принцип ефективності розслідування, який зокрема відобразив у рішенні «Космат та інші проти України».

У цій справі суд вказав, що ефективність розслідування включає вимоги щодо оперативності та розумної швидкості. Навіть якщо існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їхню відданість принципам верховенства права та їхню здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них. Крім того, з перебігом часу перспектива проведення будь-якого ефективного розслідування зменшується. Суд зазначив, що у цій справі затримки проведення спеціального розслідування разом з його обмеженістю, затримали також і кримінальне розслідування. Зокрема, працівники прокуратури посилались на відсутність висновків спеціального розслідування, а згодом на його висновки, як на підстави для відмови у порушенні кримінальної справи, навіть незважаючи на те, що обмежений характер спеціального розслідування був одним з чинників, які спонукали органи влади порушити кримінальну справу.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями ст. 13 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема - рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Вважає, що його скарга на недотримання розумних строків при проведенні досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні військовим прокурором Західного регіону України не була належним чином розглянута, а тому він вирішив звернутись в суд.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 16 серпня 2019 року о 12.00 год. представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 та представник військової прокуратури Західного регіону України не з`явились, хоч про час і місце розгляду скарги були належним чином повідомлені, та адвокатом ОСОБА_4 до суду подана заяви, що він скаргу підтримує та просить проводити її розгляд без його участі.

Неявка в судове засідання представника військової прокуратури Західного регіону України та не повідомлення суду про поважність своєї неявки, на думку слідчого судді, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання 16 серпня 2019 року всіх учасників процесу фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що з 12 грудня 20128 року у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, перебуває кримінальне провадження №0000182, відомості про яке внесено до ЄРДР 27 вересня 2017 року, за фактом незаконного затримання 19 березня 2017 року на МП «Ягодин» працівниками УСБУ у Рівненській області гр. ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України (завідомо незаконне затримання або незаконний привід).

Гр. ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні визнаний потерпілим та до 10 грудня 2018 року вказане кримінальне провадження спочатку перебувало у провадженні військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України, а пізніше військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України.

Адвокат ОСОБА_4 відповідно до ордеру та договору про надання правової допомоги є представником потерпілого ОСОБА_3

25 лютого 2019 року за вих. №18/19 адвокатом ОСОБА_4 на адресу прокурора Львівської області ОСОБА_10 було подано скаргу щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

У цій скарзі він зазначав, що не дивлячись на очевидність вчинення кримінального правопорушення по факту незаконного затримання 19 березня 2017 року потерпілого ОСОБА_3 та фактичне перебування останнього під вартою без ухвали слідчого судді, досудове розслідування у зазначеномсу кримінальному провадженні здійснюється з порушенням розумних строків, а слідчі (розшукові) дії своєчасно не проводяться.

Покликаючись на наведені в своїй скарзі доводи представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_4 просив надати слідчому та прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій та прийняття процесуального рішення щодо оголошення підозр у кримінальному провадженні №0000182 від 27 вересня 2017 року за фактом незаконного затримання та арешту працівниками СБУ ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 371 КК України

Вказана скарга адвоката ОСОБА_4 листом прокуратури Львівської області за №15/4/р-19 від 07 березня 2019 року була скерована за належністю для подальшому розгляду по суті до військової прокуратури Західного регіону України.

На вказану скаргу 27 березня 2019 року адвокат ОСОБА_4 отримав відповідь за №09/3-306 вих.-19 від 19 березня 2019 року за підписом заступника військового прокурора Західного регіону ОСОБА_5 , якою в задоволені вказаної скарги відмовлено, оскільки, на думку прокурора, вказане кримінальне провадження розслідується Державним бюро розслідувань не тривалий час, а лише з 12 грудня 2018 року.

Однак, як зазначено в скарзі адвоката ОСОБА_4 , і така його позиція, на думку слідчого судді, є обгрунтованою, прокурором не було враховано, що вищевказане кримінальне провадженні лише органом ДБР розслідується більше трьох місяців, а фактично досудове розслідування триває вже більше півтора року.

Також прокурором не було належним чином взято до уваги приписи ст. 2 КПК України, згідно з якими завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 308 КПК України передбачено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 28, 55, 93 110, 303, 304, 308 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати військового прокурора Західного регіону України надати слідчому та прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій та прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні №0000182 від 27 вересня 2017 року за фактом незаконного затримання та арешту працівниками СБУ ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 371 КК України

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1