КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 25 липня 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, -

за участі:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ГПУ ОСОБА_8 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під домашнім арештом до 31 липня 2019 року, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 в період доби з 00 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного , його соціальні зв`язки, обставини вчинення кримінального правопорушення його тяжкість, та прийшов до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження ОСОБА_6 продовжити дію запобіжного західу у виді нічного домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник в інтересах підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, зокрема через неповноту судового розгляду, яка полягає у недосліджені належним чином доказів, наданих стороною захисту, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в оскаржуваному судовому рішенні висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, докази, які могли істотно вплинути на судове рішення.

В письмових пояснення захисник посилається на необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Окрім того, захисник вказує на істотні порушення вимог КПК України при розгляді клопотання, оскільки ухвала слідчого судді не проголошувалася та слідчий суддя знаходився упродовж короткого часу в нарадчій кімнаті.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості якого 20 грудня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000889, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
04 березня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в розтраті майна, а саме умисному, з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб з використанням службового становища всупереч інтересам служби витрачанні майна, щодо якого внаслідок службового становища мав право оперативного управління, чим спричинило тяжкі наслідки інтересам держави в особі державного підприємства «Завод 410 ЦА», а також службовому підробленні, зокрема складанні та витраті службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинених за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року, запобіжний захід у вигляду домашнього арешту ОСОБА_6 продовжено та заборонено залишати місце свого проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
19 червня 2019 року прокурор п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ГПУ ОСОБА_8 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом, строком на 60 днів, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., наступного дня.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року зазначене клопотання задоволено. Визначено строк дії ухвали до 31 липня 2019 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом слідчим суддею також перевірено доводи клопотання прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час, зокрема, як обґрунтовано зазначено слідчим суддею, на даний час існують ризики, можливості ОСОБА_6 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний систематично виїжджає за межі України; можливості незаконно впливати на свідків, експерта та спеціалістів у кримінальному провадженні, оскільки вчинений підозрюваним злочин безпосередньо пов`язаний із перебуванням на посаді заступника директора ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та зловживання службовим становищем; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчить той факт, що підозрюваний має стійкі ділові та дружні зв`язки з представниками правоохоронних органів, МО України, інших органів державної влади, які тривалий час виступали споживачами послуг ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт».

Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 , зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, всупереч доводам апеляційної скарги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Доводи захисника ОСОБА_5 про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, не можуть бути враховані на даному етапі, оскільки це питання підлягає перевірці при судовому розгляді кримінального провадження по суті, на стадії досудового розслідування.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора, оскільки вирішив клопотання згідно з вимогами чинного законодавства, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст. 178 КПК України та у підсумку вірно встановив відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на ті обставини, що слідчим суддею не наведено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі щодо необґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , оскільки колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Інші доводи на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони були відомі слідчому судді та спростовуються матеріалами судового провадження.

При цьому колегія суддів також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що ухвала слідчого судді не проголошувалася та слідчий суддя знаходився упродовж короткого часу в нарадчій кімнаті, то вони є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя проголошував повний текст постановленої ухвали, що підтверджується журналом судового засідання (а.п. 239), а перебування слідчого судді у продовж короткого часу в нарадчій кімнаті не є підставною для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, частково задоволено клопотання прокурора п`ятого відділ управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ГПУ ОСОБА_8 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під домашнім арештом до 31 липня 2019 року, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 в період доби з 00 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4203/2019 Категорія: ст.ст. 181,199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1