н/п 1-кп/490/15/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши відкрите судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000227, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Акмечетські Ставки, Доманівського району, Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолытню дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за контрактом, навідника 3 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України

З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення:прокурор ОСОБА_5

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
12.04.2018 року о 08 год. 30 хв., ОСОБА_3 , будучи військовослужбавцем за контрактом, навідника 3 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», діючи з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч.2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно без поважних причин перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 до 08 год. 30 хв. 17.07.2018 року.

Таким чином, матрос ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у самовільному залишенні військової частини за вище викладених обставин, і дав показання про те, що знаючи про порядок проходження військової служби, самовільно залишив військову частину за сімейними обставинами. У зазначений в обвинуваченні період він перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . У вчиненому щиро кається.

Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину -доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій.

Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Одночасно, зважаючи на те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій, щиро покаявся у вчиненому, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.п.1,2, ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1