Справа №370/879/18 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3354/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2019року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України, повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000169, розпочатого 14 березня 2018 року за ознаками вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, повернуто для усунення недоліків та приведення його та доданих до нього документів у відповідність до КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт в порушення ст.291 КПК України не містить інформації щодо встановленого місця проживання або знаходження обвинуваченого, конкретного формулювання обвинувачення, яке би узгоджувалось із викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, а реєстр матеріалів складений з порушенням вимог КПК України.
Зокрема, суддя зазначає, що суд вичерпав всі можливості для забезпечення явки обвинуваченого у судове засідання за всіма відомими суду адресами. ОСОБА_7 перебуває в розшуку; жодного разу йому не було вручено судових викликів; у судове засідання він не доставлявся та не з`являвся, що свідчить про невідповідність його місця знаходження, що зазначене в обвинувальному акті, фактичному його місцезнаходженню, та є порушенням п.2 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того, в обвинувальному акті відсутнє конкретне формулювання обвинувачення, оскільки не містить опису діяння особи, яка характеризує об`єктивну сторону складу даного злочину, що обов`язково підлягає доказуванню у кримінальному провадженні (не вказано, які активні чи пасивні дії здійснював ОСОБА_7 , що свідчать про ухилення від виконання призначеного судом покарання). Відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що беззаперечно порушує право особи на захист.
Також в обвинувальному акті вказано про відсутність обтяжуючих покарання обставин, тоді як в анкетних даних вказано, що ОСОБА_7 є неодноразово судимий, що відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України є обтяжуючого покарання обставиною.
До того ж, у реєстрі матеріалів неналежно та неповно вказані процесуальні дії та рішення, проведені під час досудового розслідування (у реєстрі відсутнє письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 та навпаки зазначена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, що не є процесуальною дією, реєстр не містить відомостей про час проведення деяких процесуальних дій, а лише про дату).
Такі недоліки не можуть бути усунуті в іншому порядку, а ніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.
Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
На думку прокурора ухвала суду є незаконною та необґрунтованою в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Стверджує, що в ході досудового розслідування вірно було встановлено місце проживання та анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він був доставлений з адреси проживання АДРЕСА_1 , яка і вказана в обвинувальному акті. Вважає, що в даному випадку має місце факт неявки обвинуваченого до суду на виклики, а не не встановлення органом досудового розслідування місця проживання обвинуваченого.
Зазначає, що такий недолік як неконкретність формулювання обвинувачення може бути усунутий під час підготовчого засідання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Вказує, що оцінка обставин, які впливають на призначення покарання, здійснюється в ході судового розгляду, а не в підготовчому засіданні. Тим більше, що на час проведення досудового розслідування встановлено пом`якшуючі обставини і не встановлено обтяжуючі.
Вважає, що недоліки, допущені при складанні реєстру матеріалів є малозначними та не перешкоджають судовому розгляду, тим більше, що дати проведення процесуальних дій в реєстрі зазначені.
Звертає увагу суду на те, що обвинувальний акт повернутий з формальних підстав. Недоліки обвинувального акту, на які послався в ухвалі суд, можуть бути і могли бути усуненими в процесі судового розгляду кримінального провадження.
Зазначає, що при прийнятті цього судового рішення суд порушив вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.2, 9, 21, 28 КПК України щодо завдань кримінального процесуального законодавства, доступу до правосуддя та розумних строків розгляду кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про існування підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування є обвинувальний акт, яким має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити анкетні відомості обвинуваченого (в тому числі місце його проживання); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
На думку колегії, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в порушення ст.291 КПК України він не містить інформації щодо встановленого місця проживання або знаходження обвинуваченого, конкретного формулювання обвинувачення, яке би узгоджувалось із викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, а реєстр матеріалів складений з порушенням вимог КПК України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком, вважаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору передчасним, оскільки в обвинувальному акті чітко вказане останнє відоме місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 . А факти неявки обвинуваченого у судові засідання, на які посилається суд першої інстанції, у даному випадку не можуть вказувати на неправильність встановлення слідством його анкетних даних в частині місця проживання.

Обвинувачення, сформульовано відповідно вимогам п. 5 ст. 291 КК України та містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію та чітке формулювання обвинувачення, в якому зазначено про всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не містить в собі конкретизації дій ОСОБА_7 , що свідчать про його ухилення від виконання призначеного судом покарання. Ця обставина, розцінюється судом першої інстанції як порушення прав обвинуваченого на захист та є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального Закону.
Надумку колегії, ці доводи не можуть розглядатись як підстава для повернення обвинувального акту, оскільки всі дані зазначені безпосередньо в формулюванні обвинувачення, в якому детально розкрито склад злочину, без посередньо суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона та об`єктивна сторона інкримінованого кримінального правопорушення. Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.

Приписами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до оцінки обвинувачення, що є предметом судового розгляду.
Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню. Тому посилання суду на неконкретність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення через відсутність конкретизації його діянь, не може бути безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки цим самим суд на стадії підготовчого судового засідання фактично вдався до оцінки висунутого обвинувачення, що має здійснюватися під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів вважає, що недоліки, допущені при складанні реєстру матеріалів є малозначними та не перешкоджають подальшому судовому розгляду.
Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції, на думку колегії, суперечить матеріалам провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає положенню ст. 291 КПК України і підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України повернуто прокурору, скасувати, а кримінальне провадження направити в суд І-ї інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №370/879/18 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3354/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2019року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України, повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскільки складання повного тексту ухвали вимагає значного часу, колегія суддів, відповідно до ст. 376 КПК України, вважає за можливе обмежитись складанням і оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України повернуто прокурору, скасувати, а кримінальне провадження направити в суд І-ї інстанції на новий судовий розгляд.

Повний текст ухвали буде оголошено о 15 годині 30 хвилини 2 грудня 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: