Справа №127/2841/19
Провадження №1-кп/127/78/19
УХВАЛА

03 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003541 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0003541 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

До обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк яких закінчується 08.07.2019 року.

У зв`язку з тим, що суд не має можливості призначити розгляд справи до вищевказаної дати, то у відповідності з ч. 3 ст. 331 КПК України, головуючим в судовому засіданні було поставлено на розгляд учасникам судового процесу питання про доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні умисного тяжкого злочину, ризики, передбачені КПК України, які існували на час досудового розслідування не зникли, обставини не змінилися. Існують ризики, що перебуваючи на волі обвинувачені зможуть перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, оскільки двоє з них на момент злочину перебували на території України без законних на те підстав, тому зміна запобіжний заходів на більш м`які не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених. Крім того, обвинувачені є громадянами іншої країни, не мають постійного місця проживання на території України та доходів.
Потерпіла ОСОБА_10 підтримала думку прокурора.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження запобіжного заходу його підзахисному, мотивуючи тим, ризики, які існували на час досудового слідства на даний час відпали, просив змінити запобіжний захід на більш м`який або визначити мінімальний розмір застави. Його підзахисний ОСОБА_8 є раніше не судимим та має постійне місце проживання.
Захисник ОСОБА_14 висловила аналогічну позицію та заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Її підзахисний до затримання мав місце проживання та роботу. Тому захисник просила змінити запобіжний захід на більш м`який або визначити розмір застави.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження запобіжного заходу своєму підзахисному, вважає, що прокурор не довів наявність ризиків. Її підзахисний раніше не судимий, має постійне місце проживання. Захисник просила визначити розмір застави.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали думки своїх захисників.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
Зокрема судом враховано, що обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під час досудового розслідування слідчими суддями обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд не завершено, тому на даний час підстав для зміни запобіжних заходів обвинуваченим суд не вбачає.
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні умисного тяжкого злочину, за який, в разі доведення їх винуватості, їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Вони є громадянами іншої країни та не мають постійного місця проживання на території м. Вінниці, тому ризик того, що вони можуть ухилятися від суду є реальним.
Суд вважає, що доводи захисників щодо необхідності визначення розміру застави в разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ґрунтується на вимогах закону з наступних підстав.

Ст. 183 КПК України визначено, що в разі застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави. Вказаний припис закону говорить про те, що застава в даному випадку не є самостійним запобіжним заходом, а є альтернативою, якою має право скористатися особа при обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою. КПК України передбачено строк можливості внесення застави протягом строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, якою розмір застави визначено.

Крім того, суд звертає увагу, що Законом визначено те, що підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. (ст. 202 КПК України)
Згідно із приписами ст. 331 КПК України суд під час судового розгляду може прийняти рішення про зміну застосованого запобіжного заходу або продовжити його дію.

Враховуючи вказані приписи Закону судом розглядається питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, тобто питання продовження дії застосованого відносно них запобіжних заходів утримання під вартою.
За таких обставин суд вважає, що сукупність ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст. 177 КПК України є достатньою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, оскільки навіть домашній арешт не досягне мети застосування запобіжного заходу, не запобігне можливості обвинувачених переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, доводи захисників про те, що обвинувачені мають постійне місце проживання та не мають наміру переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не підтверджені жодним доказом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки підстав для їх скасування або зміни не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 03.07.2019 року до 31.08.2019 року включно.
Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 03.07.2019 року до 31.08.2019 року включно.
Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 03.07.2019 року до 31.08.2019 року включно.
Ухвала діє шістдесят днів та може бути оскаржена протягом семи діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя :