№ 1 кп/756/1157/19
В И Р О К
іменем України
21 серпня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

та представника

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романів Теофіпольського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
14.06.2019, близько 04 год. 30 хв., ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, маючи спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, перебуваючи за адресою: Київ, пр. Героїв Сталінграда, 25, відкрито заволоділи мобільним телефоном «Мейзу» належним потерпілому ОСОБА_6 , вартістю 1500 гривень, при цьому ОСОБА_8 тримав потерпілого за руку, а ОСОБА_9 наніс потерпілому два удари в область щелепи, після чого з місця вчинення злочину останні зникли, спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи викладені у вироку вище, зокрема показав, що дійсно 14.06.2019, близько 04 год. 30 хв., він разом з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , підійшли до потерпілого та заволоділи телефоном останнього. При цьому обвинувачений показав, що з метою подолання опору потерпілого він тримав останнього, а ОСОБА_9 наніс потерпілому два удари в область щелепи, після чого з місця вчинення злочину зникли. Вартість викраденого не оспорює.

У судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи викладені у вироку вище, зокрема показав, що дійсно 14.06.2019, близько 04 год. 30 хв., він разом зі ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , підійшли до потерпілого та заволоділи телефоном останнього. При цьому обвинувачений показав, що з метою подолання опору потерпілого наніс йому два удари в область щелепи, а ОСОБА_9 тримав останнього, після чого з місця вчинення злочину зникли. Вартість викраденого не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_9 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, що обвинувачений на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується формально позитивно, не працює.

На підставі викладеного, суд, вважає за необхідне обрати покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе застосувати до останнього ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_9 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, що обвинувачений на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується формально позитивно, не працює.
На підставі викладеного, суд, вважає за необхідне обрати покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі,однак, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе застосувати до останнього ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим до набрання вироком законної сили, суд враховує вид призначеного покарання та вважає за необхідне змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, оскільки суд вважає, що такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків.
Крім того, до початку судового розгляду представником потерпілого в інтересах потерпілого пред`явлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених солідарно матеріальної шкоди у розмірі 8500 гривень, та моральної шкоди у розмірі 150 000 гривень.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити цивільний позов у межах доведеності, представник потерпілого та потерпілий підтримали пред`явлений цивільний позов, обвинувачені та їх захисники визнали цивільний позов частково, зокрема визнали в частині відшкодування матеріальної шкоди.
При вирішенні питання щодо стягнення матеріальної шкоди суд, враховує положення ст. 82 ЦПК України та вважає, що цивільний позов у цій частині підлягає задоволенню.
При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, розумності та зважає на моральні страждання потерпілогоу зв`язку із його пограбуванням та вважає за необхідне позовні вимоги щодо відшкодування обвинуваченим моральної шкоди задовольнити на суму 40 000 (сорок тисяч) грн.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в два роки. Зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.
До набрання вироком законної сили, змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. до 06 год. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язок, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме з`являтися за першою вимогою до суду.

Звільнити ОСОБА_8 , 09.06.1999 з-під варти у залі суду.

Копію вироку в частині запобіжного заходу ОСОБА_8 направити для виконання до Яготинського ВП ГУНП в Київській області.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в два роки. Зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.
До набрання вироком законної сили, змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год. до 06 год. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_9 обов`язок, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме з`являтися за першою вимогою до суду.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з-під варти у залі суду.

Копію вироку в частині запобіжного заходу ОСОБА_9 направити для виконання до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 8500 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 40 000 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченими з моменту отримання його копії.
Суддя ОСОБА_1