Справа № 645/4334/18
Провадження № 1-кп/645/264/19
В И Р О К
20 червня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Харкові, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 22.12.2008 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ст. 186 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі; 06.08.2014 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.06.2015 року вироком Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України зміненого ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року до 4 років позбавлення волі, звільнився 29.12.2017 року на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2017 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 01 день обмеження волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 Кримінального кодексу України,
27 червня 2018 року, приблизно о 22 годині 00 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в арці будинку № 256 по Салтівському шосе у м. Харкові, побачив раніше не знайому потерпілу ОСОБА_6 , на шиї якої знаходився ланцюжок та кулон зі сплаву золота. В цей момент, у обвинуваченого ОСОБА_5 виник злочинний намір на відкрите викрадення вказаного майна, яке належало потерпілій ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, підійшовши до потерпілої ОСОБА_6 , та шляхом ривку зірвав з її шиї ланцюжок та кулон у вигляді ікони Божої Матері зі сплаву золота, 585 проби, вагою 5,14 грам. Таким чином, незаконно заволодів вказаним майном, що належить потерпілій, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2956 від 20.07.2018 року на суму 3119 грн. 52 коп. Заволодівши вказаним майном потерпілої та маючи реальну можливість розпорядитися нам на власний розсуд, обвинувачений ОСОБА_5 побіг у сторону проїжджої частини Салтівського шосе у м. Харкові. Потерпіла ОСОБА_7 почала переслідувати його та кликати на допомогу, чим привернула увагу перехожих. Свідок ОСОБА_8 почав переслідувати обвинуваченого ОСОБА_5 та затримав його поряд із будинком № 145, що розташований на Салтівському шосе.
У судовому засіданні обвинувачений, після допиту потерпілої, свідків та дослідження доказів, провину свою визнав та сказав, що шкодує за скоєне, та має бажання принести свої вибачення перед потерпілою. Вказав, він дійсно здійснив грабіж 27 червня 2018 року близько 22.00 годині в арці будинку АДРЕСА_2 . Він помітив дівчину на шиї якого побачив золотий ланцюжок з кулоном та вирішив ними заволодіти. Він підбіг ззаду та зірвав з шиї ланцюжок. При цьому обвинувачений зазначив, що він не бачив що дівчина вагітна, оскільки бачив її ззаду. Після цього він почав тікати, але згодом був затриманим сторонніми особами.
Крім визнання своєї провини, вина обвинуваченого у фактично скоєному повністю підтверджується сукупністю зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що близько 22.00 годин вечора, 27.06.18 року, вона зі своєю матір`ю йшли додому по парку та на неї ззаду напав чоловік, він схопив її лівою рукою за шию, а правою зірвав ланцюжок та почав тікати, це тривало приблизно 30 секунд, спочатку вона подумала що її намагаються задушити . В той період коли це трапилось потерпіла була на дев`ятому місяці вагітності. Як пояснила потерпіла, в той час її мати розмовляла по мобільному телефону з батьком та побачивши що трапилось вона почала кричати « Держите, задержите!» Зі слів потерпілої за обвинуваченим побігли не байдужі люди в сторону Супер маркету «Класс», після цього потерпіла зателефонувала до поліцію повідомивши що трапилось, описуючи обставини та основні ознаки особи яка на неї напала. Крім того, потерпіла з матір`ю також побігли в бік куди побіг обвинувачений, та потім сказали люді, що через дорогу затримали якогось чоловіка. Коли потерпіла підійшла до затриманого чоловіка, вона відразу впізнала у ньому нападника, та попросила повернути ланцюжок, на що він їй відповів, що в нього його немає. Потерпіла знову зателефонувала до поліції та сказала що грабіжника затримали.
Показанням свідка ОСОБА_9 , матері потерпілої, яка у судовому засіданні пояснила, що влітку 2018 року вона приблизно о 22 год 00 хв поверталася додому зі своєю донькою ОСОБА_6 , яка на той час перебувала на 9 місяці вагітності. В момент, коли вони увійшли до арки будинку АДРЕСА_2 , вона йшла трохи попереду доньки і, почувши її крик, озирнулася. Арка будинку була освітлена і вона побачила, що за спиною її доньки, обличчям до неї, стоїть чоловік, який однією рукою охопив шию її доньки і, як їй у той момент здалося, душив її. Коли вона кинулася на допомогу доньці, чоловік почав тікати, вона побігла за ним, при цьому кликала людей на допомогу. Побачила як за особою, що скоїла напад на доньку побігли люди, і прийняла рішення повернутися до доньки та перевірити чи все з нею гаразд. Донька повідомила її, що невідомий викрав у неї ланцюжок та кулон із зображенням Божої Матері. Свідок показала, що разом із донькою вони пройшли до того місця, де невідомі їм громадяни затримали особу, в якій вона впізнала того, хто скоїв напад на її доньку ОСОБА_6 . На місце пригоди приїхала поліція, поряд із місцем затримання було знайдено кулон із зображенням Божої Матері зі сплаву золота 585 проби, який належав її доньці, ланцюжок знайдено не було.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що 27 червня 2018 року він знаходився на парковці біля супермаркету «Клас», коли побачив, що нібито хтось біжить за дитиною. Він мав намір розібратися, але потім побачив, що це біжить не дитина, а молодий чоловік невисоко росту, якого він затримав руками. В цей час підбігла вагітна жінка зі соєю мамою та вказала, що цей невисокий молодий чоловік тільки що зірвав з вагітної дівчини ланцюжок та ладанку. Свідок викликав поліцію.
Суд, виходячи з принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів, передбачених ст.22 КПК України, прийняв відмову сторони обвинувачення від допиту у судовому засіданні свідків обвинувачення ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 .
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.
Змістом протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.06.2018 року, згідно якого ОСОБА_12 повідомила про те, що 27.06.2018 року біля 22.00 години по Салтівському шосе, біля будинку № 256, в арці, невідомий їй молодий чоловік зірвав з її шиї золоту ланцюжок з кулоном. (том 2, а.с. 4).
Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 27.06.2018 року, згідно з якими встановлено, що місцем події є арка будинку № 256 по вул. Салтівське шосе у м. Харкові, яка розташована між 3 та 4 під`їздами вказаного будинку (том 2, а.с. 5-6).
Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 27.06.2018 року з фотознімками до нього, згідно з якими була оглянута ділянка місцевості, яка розташована між Салтівським шосе та трамвайним шляхом, на відстані 100-150 метрів від будинку № 145 по Салтівському шосе, де біля дерева був знайдений кулон з золота з зображенням Божої Матері (том 2, а.с. 7-8).
Фактичними даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.06.2018 року до довідці до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу на фотознімку № 2, на якому зображений ОСОБА_5 , як особу, яка 27.06.2018 року ривком зірвав з її шиї ланцюжок та кулон ( том 2, а.с. 9-11).
Фактичними даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.06.2018 року до довідці до нього, в ході якого ОСОБА_9 впізнала особу на фотознімку № 3, на якому зображений ОСОБА_5 , як особу, яка 27.06.2018 року ривком зірвав з шиї її доньки, ОСОБА_6 , ланцюжок та кулон ( том 2, а.с. 12-14).
Фактичними даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2018 року до довідці до нього, в ході якого свідок ОСОБА_8 впізнав особу на фотознімку № 3, на якому зображений ОСОБА_5 , як особу, яка близько 22.00 години 27.06.2018 року він допомагав затримувати біля супермаркету «Клас» ( том 2, а.с. 15-17).
Змістом актом експертизи № 116 від 11.07.2018 року, згідно висновків якого підвіс у вигляді ікони Божої Матері з металу жовтого кольору, загальною вагою 5,14 гр, виготовлений зі сплаву золота 585 проби (том 2, а.с. 18-19).
Змістом висновку експерта № 2956 від 20.07.2018 року, згідно якого вартість підвісу у вигляді ікони Божої Матері з металу жовтого кольору, загальною вагою 5,14 г, виготовлений зі сплаву золота 585 проби, станом на 27.06.2018 року, у викладі лому становить 3119,52 грн. вартість ланцюжку, вагою приблизно 10,5 грам, виконаного зі сплаву золота 585 проби, станом на 27.06.2018 року визначена не була внаслідок відсутності інформації щодо точної ваги вказаного виробу.(том 2, а.с. 23-26).
Змістом протоколу огляду речей від 16.07.2018 року під час якого був оглянутий золотий (з металу жовтого кольору) виріб у вигляді ікони (кулону), який було вилучено під час огляду місця події від 27.06.2018, проведеного за адресою: м. Харків білля буд. 145 по вул. Салтівське шосе, та який згідно акту експертизи №118 від 11.07.2018 є підвіс у вигляді ікони божої матері з металу жовтого кольору загальною вагою 5,14 гр. виготовлений зі сплаву золота 585 проби.(том 2, а.с. 49).
Враховуючи проведені експертні дослідження щодо золотих прикрас, суд виключає з обвинувачення посилання на матері з якого був виготовлений ланцюжок, а саме зі сплаву золота 585 проби, вагою 10,5 грам, оскільки згідно проведених досліджень ані встановить вартість ланцюжка, ані встановить сплав з якого він виготовлений не встановлено.
У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_13 раніше судимий, вчинив новий злочин у період умовно-дострокового звільнення, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, одружений.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України судом визнається визнання своєї провини.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд не погоджується з посиланням сторони обвинувачення як на обставину, яка обтяжує покарання скоєння кримінального правопорушення щодо потерпілої, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При визначення виду і міри покарання обвинуваченого в межах санкції статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який вчинив новий злочин від час умовно-дострокового звільнення, ставлення обвинуваченого до скоєного, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за скоєне у вигляді позбавлення волі.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.
Підстави для застосування ст.ст.69,75 КК України відсутні.
Як вбачається матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року був змінений та виключено з вироку посилання на застосування ч. 4 ст. 70 КК України та зазначено, що вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2017 року засудженому ОСОБА_5 було замінено невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 9 місяців 03 дні.
Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року ОСОБА_5 було звільнено умовно-достроково від покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.06.2015 року на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 01 день обмеження волі.
Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі за ч.2 ст.186 КК України. Враховуючи, що ОСОБА_5 скоїв новий злочин в період умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання, суд вважає необхідним на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України від 24.06.2015 року зміненого ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року у вигляді одного року обмеження волі, що дорівнює, відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року був накладений арешт на майно, вилучене та виявлене 27.06.2018 року в ході огляду місця події по Салтівському шосе, біля будинку № 145, а саме на кулон з металу жовтого кольору (золотий) у вигляді ладанки. З підстав ч. 4 ст. 174 КК України скасовує зазначений арешт. Згідно розписки потерпілої зазначений кулон їй повернутий та залишений на відповідальному зберіганні.
Розглядаючи цивільний позов, суд приходить до висновку, що він підлягає частковому задоволенню.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з частиною 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Судом досліджувався висновок експерта № 2956 від 20.07.2018 року, згідно якого вартість підвісу у вигляді ікони Божої Матері з металу жовтого кольору, загальною вагою 5,14 г, виготовлений зі сплаву золота 585 проби, станом на 27.06.2018 року, у викладі лому становить 3119,52 грн. вартість ланцюжку, вагою приблизно 10,5 грам, виконаного зі сплаву золота 585 проби, станом на 27.06.2018 року визначена не була внаслідок відсутності інформації щодо точної ваги вказаного виробу. Як вбачається розписки ОСОБА_6 , потерпіла отримала підвіс з зображення ікони Божої Матері на відповідальне зберігання.
Враховуючи зазначене, підстав для задоволення цивільного позову за відсутності визначення суми викраденого ланцюжка, та при поверненні підвісу не має, і тому суд відмовляє у задоволенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди.
Що стосується моральної шкоди, то відповідно до пунктів 2, 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
ОСОБА_5 27 червня 2018 року був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, тому строк відбування покарання слід обчислювати саме з цієї дати.
Питання щодо речових доказів та судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України, зміненого ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 вересня 2015 року у вигляді одного року обмеження волі, що дорівнює, відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України 6 місяців позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 (років) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 27 червня 2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речовий доказ підвіс у вигляді ікони Божої Матері по набранню вироком законної сили вважати повернутим потерпілої ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертизи в сумі 286 грн. на користь держави у особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Харківського Апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює право обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_5 заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-