Справа № 296/3760/19
Вирок
Іменем України

29 травня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003118 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро ( Дніпропетровськ), громадянин України, з середньою освітою, неодруженого, не працює, зареєстр. та прож. за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 серпня 2018 року близько 01 години 15 хвилин у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), які перебували поблизу будинку № 15 по вул. Гоголівській у м. Житомир, раптово виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_6 , поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_6 , 02 серпня 2018 близько 01 год. 15 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_1, перебуваючи неподалік будинку № 15 по вул. Гоголівській у м. Житомирі, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання негативних наслідків, маючи на меті подавити волю потерпілого і примусити передати наявне в нього майно, наблизились до ОСОБА_6 , який перебував спиною до них, після чого ОСОБА_4 відповідно до злочинного плану, наніс один удар кулаком правої руки в праву частину голови потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю та в результаті падіння з положення стоячи на площину отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на правій руці, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2346 від 11.09.2018 року відноситься до легкого тілесного ушкодження. Надалі ОСОБА_7 наніс ще один удар в праву частину голови потерпілого, а ОСОБА_1, перебуваючи з права від потерпілого наніс, один удар кулаком правої руки в праву частину голови потерпілого ОСОБА_6 чим завдали останньому фізичного болю.

Після вказаних дій, розуміючи, що воля ОСОБА_6 подавлена та останній не чинить опору, перебуваючи в той же час та вищевказаному місці ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_1, з прямим умислом з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, бажаючи настання негативних наслідків для ОСОБА_6 , розуміючи, що їх дії є помітні для потерпілого, ігноруючи такі обставини, відкрито, безоплатно, поза волею власника викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy S II GT-19100 16 GB Black», у корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 вартістю 2167 гривень 88 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишили, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2167 гривень 88 копійок.

20 лютого 2019 року в м. Житомирі між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на 2 роки. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого не заперечує проти затвердження угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, що, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що останній раніше не судимий, має позитивні характеристики з місця проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20 лютого 2019 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на 2 роки. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ по справі, а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy S II GT-19100 16 GB Black» у корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1