Справа № 307/493/14-к
Провадження № 1-кс/307/71/14
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
31 січня 2014 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України у Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Вказує на те, що ОСОБА_5 , 31 жовтня 2006 року, близько 01 години 45 хвилин, знаходячись на проїжджій частині АДРЕСА_2 , з метою позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6 через неприязні відносини, з вогнепальної зброї невстановленого зразка, яку мав при собі, умисно здійснив 7 прицільних пострілів в сторону потерпілого ОСОБА_6 , який у той час знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де саме і проживає потерпілий ОСОБА_6 . В результаті проведених ОСОБА_5 пострілів з вогнепальної зброї невстановленого зразка потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно вогнепальне кульове наскрізне поранення в області живота з пошкодженням органів черевної порожнини, яке згідно даних судово-медичного дослідження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння. Смерть потерпілого ОСОБА_6 від отриманого вогнепального кульового наскрізного поранення в області живота не наступила тільки внаслідок своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, хоча ОСОБА_5 було виконано всі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, і в результаті яких повинна була наступити смерть потерпілого ОСОБА_6 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 .
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 .
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, показами підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом відтворення обстановки і обставин події та на місцевості з підозрюваним ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом очної ставки між підозрюваним ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом відтворення обстановки і обставин події та на місцевості зі свідком ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_11 .
За фактом замаху на життя потерпілого ОСОБА_6 31.10.2006 року старшим слідчим прокуратури району було порушено кримінальну справу №9308306 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.
15.11.2006 року ст. слідчим прокуратури Тячівського району ОСОБА_12 винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 за вчинений злочин до кримінальної відповідальності як обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та в подальшому винесено постанову про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 в розшук.
16.11.2006 ст. слідчим прокуратури Тячівського району ОСОБА_12 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування.
23 січня 2014 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України винесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Постановою старшого слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 28 січня 2014 року ОСОБА_5 оголошений в міжнародний розшук.
Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, тобто є підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до даної норми закону карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на волі ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки він після вчинення злочину, з метою приховання вогнепальної зброї невстановленого зразка, яка є знаряддям вбивства, надавав по телефону вказівки щодо її знищення, а також з цією метою він може незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з обставин викладених у ньому.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, останній з 2006 року перебуває в розшуку, тобто ухиляється від слідства та суду, на даний час оголошений в міжнародний розшук, тобто є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, поєднаного із застосуванням насильства.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, приходжу до наступних висновків.
31 жовтня 2006 року за даним фактом СВ Тячівського РВ УМВС України у Закарпатській області щодо ОСОБА_5 було порушена кримінальну справу №9308306 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1, ст.115 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Однак, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1, ст.115 КК України КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, який є особливо небезпечним злочином..
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства до потерпілого, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, при цьому підозрюваний є особою, що негативно характеризується, з 2006 року перебуває у розшуку, тобто ухиляється від слідства та суду.
Посилання прокурора на можливість підозрюваного такими діями перешкоджати кримінальному провадженню також є доцільними, внаслідок чого, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 .
Строк дії ухвали по 1 квітня 2014 року включно.
Після затримання ОСОБА_5 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчому забезпечити доставку обвинуваченого до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1