Дата документу 06.12.2019
Справа № 334/5482/19
Провадження № 1-кп/334/710/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 травня 2019 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у компанії з потерпілим ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, який має колюче-ріжучі властивості, а саме, предмета схожого на ніж, знаходячись з лівої сторони від потерпілого, наніс останньому один удар ножем, який перебуваув у нього в правій руці, в ділянку грудної клітини ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поранення лівої половини грудної клітини в проекції 5-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії з проникненням в черевну порожнину з ушкодженням діафрагми та передньої стінки шлунка, з розвитком гемоперитоніуму та геморагічного шоку 1 ступеня, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він повністю визнає свою вину, злочин вчинив за встановлених обставин, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння. Пояснив, що щиро кається у скоєному, попросив вибачення у потерпілого, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, оскільки жодних претензій до обвинуваченого не має. Просить суворо його не карати та не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Окрім пояснень обвинуваченого, його вина підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

Витягом з ЄРДР, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події, висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 №225/к від 17.07.2019, висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 №178/к від 18.06.2019, висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння, висновком судово-психіатричного експерта №293, згідно якого ОСОБА_4 міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 і які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, а також суд роз`яснив, що у такому випадку учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, працює неофіційно, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, у 2018 році перебував на лікуванні з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від алкоголю», а також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, згідно довідки КНП «Міська лікарня №9» ЗМР.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст. 121 КК України.

Разом з цим, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а також особу винного, думку потерпілого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Речові докази: футболку білого кольору, джинсові штани, пару туфель, видані ОСОБА_4 , які передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, повернути власнику ОСОБА_4 ; шорти сіро-зеленого кольору, майку червоного кольору, пару капців, пару шкарпеток, які належать ОСОБА_6 , і передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, повернути власнику ОСОБА_6 ; предмет схожий на ніж, змиви з РБК, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1