Справа № 645/2776/15-к
Провадження № 1-о/645/5/19
УХ В А Л А
іменем України

30 жовтня 2019 р. Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 року,

в с т а н о в и в :

Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 року, якою просив за результатами судового розгляду задовольнити заяву із підтвердженням нововиявленої обставини разом із іншими виявленими обставинами та скасувати вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_5 у зв`язку із недоведеністю факту скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. В обґрунтування заяви зазначив наступне: згідно матеріалів справи під час досудового розслідування захисником обвинуваченого на той час ОСОБА_5 було залучено адвоката ОСОБА_6 . В подальшому в судовому розгляді адвокат ОСОБА_6 також брав участь як захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , в підтвердження його повноважень судом було долучено і так званий Профайл адвоката або електронна версія витягу з Єдиного реєстру адвокатів України. Але, як було згодом з`ясовано, вже після ухвалення вироку по справі, 09 листопада 2016 року, адвокат ОСОБА_6 зупиняв адвокатську діяльність з 08 жовтня 2014 року та поновив її лише 08 лютого 2016 року. Зазначене підтверджується змістом листа з Ради адвокатів Харківської області від 09.11.2016 за №574, що на адресу Ради дійсно 08.10.2014 надходила заява адвоката ОСОБА_6 про зупинення адвокатської діяльності. Відомості про зупинення адвокатської діяльності було внесено до Єдиного реєстру адвокатів України в день отримання заяви. В подальшому до Ради адвокатів Харківської області надходила заява адвоката ОСОБА_6 від 29.01.2016 про поновлення права на заняття адвокатською діяльністю. Відомості про поновлення адвокатської діяльності було внесено до Єдиного реєстру адвокатів України того ж дня. Враховуючи зазначене, адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на положення ч. 5 ст. 31 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ч. 2 ст. 45 КПК вказує, що адвокат ОСОБА_6 не міг здійснювати обов`язки захисника обвинуваченого ОСОБА_5 у судовій справі №645/2776/15-к. Крім цього, адвокат вказує, що у зв`язку з тим, що протягом досудового розслідування та судового розгляду адвокат ОСОБА_6 виступав у ролі єдиного захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , то останній був позбавлений належної реалізації права на захист в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 55, 59 Конституції України, ст.ст. 20, 45, 46 КПК України. Отже засуджений ОСОБА_5 на той час був позбавлений можливості отримувати належну професійну правову допомогу, оскільки довірився та скористався послугами такої особи, яка не мала здійснювати права на заняття адвокатською діяльністю. Це, в свою чергу, призвело до того, що і під час досудового розслідування, і під час судового розгляду ОСОБА_5 як громадянин України не отримав належних правових консультацій, а тому, не розуміючи сутності процесуальних прав, не скористався порадами належного захисника про подачу заяв, скарг чи клопотань, про можливість збирання доказів на власне виправдування, тощо. Крім цього, на цей час захисником засудженого ОСОБА_5 з урахуванням отриманих від нього відомостей було застосовано повноваження адвоката в розумінні Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність та КПК України. Та за підсумками такого застосування було здобуто додаткові відомості на спростування причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, начебто скоєного відносно потерпілої ОСОБА_7 , а саме отримано пояснення від ОСОБА_8 , підготовлена фототаблиця та зроблена відеозапис місцевості, зроблені адвокатські запити, які підтверджують факт застосування до ОСОБА_5 недозволених методів ведення досудового слідства та інше. У зв`язку з вищевказаним, адвокат засудженого звернувся до суду з вказаною заявою.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав заяву та викладені у ній обставини та просив її задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву адвоката та просив її задовольнити, вказуючи на той факт, що він був позбавлений права на належний правовий захист, що призвело до неправильного вирішення справи.

Потерпіла ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити заяву частково в частині визнання нововиявленою обставиною факт неналежного отримання юридичної допомоги засудженому, в частині ухвалення виправдувального вироку відмовити.

Суд, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 та прокурора, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Разом з тим, згідно ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, що переглядається за нововоявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 03.11.2016 року вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова було залишено без змін. Підставою для перегляду вироку була апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 в якої він посилався на істотні порушення норм матеріального та процесуального права, та зазначав, що такі слідчі дії, як пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та слідчий експеримент були проведені з порушенням вимог КПК України, оскільки потерпілій були надані фотознімки із зображенням обвинувачених, які були явно виокремлені за одягом та зачісками від інших фотознімків; перед пред`явленням фотознімків потерпілій, про що вона зазначила у судовому засіданні, працівники поліції демонстрували їй фотографії на мобільному телефоні; протокол слідчого експерименту за участю потерпілої містить передруковані пояснення потерпілої. Також зазначав, що у вироку не зазначено підстав для відмови від захисту; не надано оцінки показанням обвинувачених про застосування до них недозволених методів ведення слідства.

Матеріали справи містять відповідь голови Ради адвокатів Харківської області № 574 від 09.11.2016 року згідно якої на адресу Ради адвокатів Харківської області 08.10.2014 року надходила заява адвоката ОСОБА_6 про зупинення адвокатської діяльності. Відомості про зупинення адвокатської діяльності були внесені до Єдиного реєстру адвокатів України в день отримання заяви. Також до Ради адвокатів Харківської області надходила заява адвоката ОСОБА_6 від 29.01.2016 року про поновлення права на заняття адвокатської діяльності та відомості про поновлення адвокатської діяльності були внесені до Єдиного реєстру адвокатів України того ж дня.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_5 та адвокату ОСОБА_4 не були відомі зазначені обставини під час слухання справи у Фрунзенському районному суді м. Харкова та під час розгляду апеляційної скарги.

Матеріали справи містять ухвалу судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року якою апеляційну справу обвинуваченого ОСОБА_9 було задоволено частково та вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року в частині засудженого ОСОБА_9 було скасовано та справа направлена на новий судовий розгляд. Підставою скасування вироку суду було встановлене судом апеляційної інстанції порушення права на захист, оскільки адвокат ОСОБА_6 не міг здійснювати свої обов`язки захисника обвинуваченого в період зупинення своєї адвокатської діяльності.

Суд зазначає, що кримінальне провадження за нововиявленими обставинами являє собою форму перегляду рішень судів, що набрали законної сили. За своїм змістом ця стадія кримінального процесу виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних справах. Провадження у кримінальних справах за нововиявленими обставинами здійснюється в зв`язку з виявленням таких обставин, які або виникли вже після розгляду кримінальної справи, або існували на момент цього розгляду, однак не були відомі суду. Наявність таких обставин не дозволяє оцінювати винесене у кримінальній справі рішення як законне, обґрунтоване та справедливе.

Виходячи з викладеного, треба зазначити, що нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: 1) невідомість їх суду з причин, від нього незалежних; 2) суттєве значення для справи; 3) наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення (за винятком п.п. 4 і 5 ч. 2 ст. 459 КПК); 4) неможливість урахування під час провадження в справі і винесенні рішення в зв`язку з невідомістю їх судові; 5) відкриття тільки після набрання законної сили судовим рішенням.

Пункт 5 ч. 2 ст. 459 КК України зазначає, що нововиявленими обставинами визнаються такі обставини, які не були відомі на час судового розгляду при винесенні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Тобто це обставини, що вже існували на момент набрання законної сили судовим рішенням, але не були відомі суду, хоча, якщо б були відомі, то могли суттєво вплинути на хід судового розгляду кримінальної справи та на зміст судового рішення, що було винесене.

Як вбачається з матеріалів справи на досудовому слідстві та при розгляді справи по суті в суді першої інстанції захист обвинуваченого ОСОБА_5 здійснював адвокат ОСОБА_6 . Кримінальне провадження перебувало на розгляді районного суду з 01.04.2015 року , вирок ухвалено 22.02.2016 року. Частиною 5 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має право її здійснювати.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 КПК України захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Отже, адвокат ОСОБА_6 не міг здійснювати обов`язки захисника обвинуваченого ОСОБА_5 в період зупинення своєї адвокатської діяльності.

При цьому суд зазначає, що належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні також відображена у практиці ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

Статтею 59, частиною третьою статті 62 та пунктом 6 частини третьої статті 129 Конституції України закріплено конституційні права громадян на правову допомогу, на забезпечення цього права та права на захист від обвинувачення при вирішенні справ у судах та інших державних органах. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає нововиявленою обставиною, яка не була відома суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення та яка сама по собі доводить неправильність вироку суду у зв`язку порушенням права на захист ОСОБА_5 та скасовує вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 року в частині засудження ОСОБА_5 .

Керуючись Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 459, 462, 467 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 року задовольнити.

Скасувати вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 року в частині засудження ОСОБА_5 та призначити розгляд кримінального провадження на 05 листопада 2019 року на 09 годину 15 хвилин у приміщення Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Судове засідання проводити судом одноособово.

Про час та місце судового засідання повідомити учасників судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя - ОСОБА_1