Дата документу 28.11.2019 Справа № 329/1015/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1864/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 329/1015/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора і продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 16.12.2019; відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або заставу.
Цією ж ухвалою призначено розгляд кримінального провадження в колегіальному складі суду, визначено склад осіб, які беруть участь у судовому розгляді. В цій частині ухвала суду не оскаржується.

Згідно з матеріалами провадження, 24.09.2019 року до Токмацького районного суду Запорізької області, після скасування вироку, надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за визначеною ухвалою Запорізького апеляційного суду підсудністю.
Підчас підготовчого судового засідання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу, яке обґрунтовано тим, що з урахуванням ступені тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , останній може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також прокурор зазначив, що ОСОБА_7 є уродженцем іншої області та проживає на території Чернігівського району Запорізької області нетривалий період часу, а тому може залишити місце проживання, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, перебуваючи на волі, можливий ризик того, що він буде скоювати нові тяжкі злочини, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вплинути на свідків, покази яких, в сукупності з іншими доказами, доводять його провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, ризики не зменшилися, не зникли та продовжують існувати, тому менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора,є недостатніми для забезпечення обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Обвинувачений і його захисник заперечували проти доводів клопотання прокурора, і ними було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу.

За наслідками розгляду клопотань було прийнято рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується зі змістом ухвали, вважає, що вказаний запобіжний захід є занадто суворим. В обґрунтування скарги зазначає, що заявлені прокурором ризиків відсутні, на потерпілу він не впливав адже взагалі не вчиняв інкримінованого йому злочину. Зазначає, що при застосуванні в минулому щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував його умови і виконував покладені на нього судом обов`язки. Також звертає увагу що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.

Враховуючи викладене просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт..

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили ухвалу суду скасувати і змінити запобіжний захід; прокурора, яка, заперечувала проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Посилання обвинуваченого на недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, який скоєно в стані алкогольного сп`яніння, відсутність постійного місця проживання в м. Запоріжжі та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Всі викладені обвинуваченим апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора і продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 16.12.2019, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4