Справа № 346/2734/18
Провадження № 11-кп/4808/181/19
Категорія ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 1 ст. 263 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше судимого: 14.05.2010 Коломийським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 16.05.2017 Коломийським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 246 КК України до покарання у вигляді штрафу 1190 гривень, депутатом не обирався,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 1 ст. 263 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим три роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з з часу затримання, з 05 червня 2018 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 05 червня 2018 року по час набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1320,6 грн, судово-балістичної експертизи в сумі 2474 грн та трасологічної експертизи в сумі 988,7 грн.

Вирішено питання речових доказів.

2. Зміст апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 (а.п. 81 т. 2).

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував жодні пом`якшуючі обставини і призначив йому покарання, не застосувавши ст. 69 КК України.

Просить в ході апеляційного розгляду врахувати пом`якшуючі обставини, зокрема: щире каяття, повне визнання вини в скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину, частково відшкодовано збитки, на утриманні в обвинуваченого є двоє неповнолітніх дітей, та призначити менш суворе покарання, застосувавши до нього ст. 69 КК України.

3. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

Згідно вироку суду першої інстанції, у лютому 2017 року обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, придбав у не встановленої досудовим розслідуванням особи срібну брошку у вигляді квітки вартістю 455 грн, годинник «QUARTS» вартістю 80 грн, кільце із металу білого кольору вартістю 65 грн, які 02 лютого 2017 року невстановленою особою були таємно викрадені із житлового будинку ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 було достовірно відомо, що вказані речі здобуто злочинним шляхом, та він зберігав їх за місцем свого проживання.

Крім того, 13 травня 2017 року близько 00:30 год. ОСОБА_7 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами спрямованими на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом віджиму вікна незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_11 , що в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав золотий браслет широкий із рожевим каменем, вагою 18,5 грам, вартістю 19335,27 грн., золотий ланцюжок «мона ліза», вагою 4,5 грама, вартістю 4703,17 грн., золотий браслет «мона ліза» вагою 4,5 грама 4703,17 грн.; золотий браслет крученої форми, вагою 3,3 грама, вартістю 3448,99 грн., золоту підвіску Матері Божої, овальної форми, вагою 2,28 грама, вартістю 2382,94 грн., золоту підвіску Матері Божої, овальної форми, вагою 2,31 грама, вартістю 2414,29 грн., золоту підвіску Матері Божої, квадратної форми, вагою 2,5 грама, вартістю 2612,87 грн.; золоту підвіску Матері Божої, круглої форми, вагою 1,4 грама, вартістю 1463,21 грн., золоту підвіску Матері Божої, квадратної форми, вагою 1,4 грама, вартістю 1463,21 грн., золоту підвіску у формі стрільця (із луком), вагою 1,5 грама вартістю 1567,72 грн., золоті сережки прямокутної форми, вагою 6,0 грама, вартістю 6270,9 грн., золоті сережки, із жемчугом, вагою 6,5 гама, вартістю 6793,47 грн., золоту підвіску із жемчугом, вагою 2,5 грама вартістю 2612,87 грн., золоті сережки, подовгуваті, у формі листка, 2,6 грама, вартістю 2717,39 грн., золоті сережки, закручені у формі спіралі, вагою 2,8 грама, вартістю 2927,26 грн., золоті сережки у формі квітки-зірки, із червоним камінчиком по середині, вагою 1,5 грама, вартістю 1567,72 грн., золотий набір із сережок та перстня у формі квітів, загальною вагою 4,0 грама, вартістю 4180,6 грн., золоті подовгуваті сережки, у формі канта, вагою 1,5 грама, вартістю 1567,72 грн., золоту підвіску у формі ока, вагою 0,6 грама, вартістю 627 грн.; золотий дитячий браслет «мона ліза», вагою 4,5 грама, вартістю 4703,17 грн., золоту сережку із трьома загнутими полосами, вагою 1,6 грама, вартістю 1672,24 грн., золоту сережку круглої форми, вагою 0,5 грама, вартістю 522,57 грн., золотий жіночий перстень круглої форми, вагою 1,2 грама, вартістю 1254,18 грн., золотий перстень у формі трикутника із білим каменем, вагою 3,0 грама, вартістю 3135,45 грн., позолочений годинник із ремінцем із каміння «Сваровського», вартістю 1500 грн., золотий перстень у формі ременя вагою 3,5 грама, вартістю 3658 грн.; золотий перстень круглої форми, вагою 2,0 грама, вартістю 2090,3 грн., брошку із біжутерії у вигляді скрипічного ключа із камінцями вартістю 80 грн., після чого місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 91981,67 грн.

Також, ОСОБА_7 за не встановлених слідством обставин незаконно придбав без передбаченого законом дозволу 76 боєприпасів до вогнепальної нарізної зброї, які зберігав у нежитловій новобудові, що знаходиться у його користуванні, за адресою: АДРЕСА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинених злочинах визнав.

4. Правові позиції сторін.

4.1. В засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити: вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити йому менш суворе покарання, врахувавши всі пом`якшуючі обставини та застосувавши ст. 69 КК України.

4.2. Прокурор проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити, а законний та обґрунтований вирок суду першої інстанції залишити в силі.

4.3. Належним чином повідомлена потерпіла ОСОБА_11 в засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про причини неявки суд не повідомляла.

Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України неявка потерпілої не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги. Відтак суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за її відсутності.

5. Мотиви суду апеляційної інстанції.

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, та правильність кваліфікації дій жодною зі сторін не оскаржуються, тому вирок суду в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

5.2. В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 фактично вказує на необґрунтованість вироку суду першої інстанції лише в частині призначеного йому покарання, оскільки суд першої інстанції не врахував пом`якшуючі обставини та не застосував ст. 69 КК України, а тому призначив обвинуваченому надто суворе покарання.

Відтак, зі змісту скарги, апелянт фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

5.3. Згідно роз`яснень ККС ВС (постанова від 01.02.2018 у справі №634/609/15-к), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права, що також забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

5.4. Доводи апеляційної скарги про необґрунтоване незастосування судом першої інстанції приписів ст. 69 КК України та надмірну суворість призначеного покарання є непереконливими, оскільки, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання відповідає приписам Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вимогам Кримінального кодексу України та з огляду на таке.

5.5. Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , дотримався наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, його характеристику, ставлення останнього до вчиненого діяння, обставини, за яких злочин було вчинено, в тому числі і наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди та просьбу потерпілої суворо не карати).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі у межах санкцій статей, за якими обвинувачується ОСОБА_7 , оскільки, саме таке покарання, з огляду на висновки Досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу з питань пробації про те, що виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб та може зростати за умови зміни обставин, таких як відсутність постійної роботи або стабільного джерела доходу, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, враховуючи приписи ст. 65 КК України та принцип індивідуалізації покарання, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у межах санкцій статей, за якими він обвинувачується, оскільки підстави для застосування до обвинуваченого приписів ст. 69 КК України відсутні.

5.6. Інші доводи апелянта правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження і апеляційний суд розцінює їх як спробу ОСОБА_7 уникнути справедливого покарання.

6. Рішення суду апеляційної інстанції.

6.1. Розглянувши кримінальне провадження, колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

6.2. Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженому, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5