Дата документу 25.07.2019 Справа № 331/2895/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2895/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/692/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, який фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02 лютого 1998 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.229-6, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 14 КК України. Звільнений 26 червня 1999 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 16 липня 1999 року;

18 вересня 2000 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців із застосуванням ст.14 КК України. Звільнений 16 серпня 2001 року по відбуттю строку покарання;

30 січня 2003 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 15 червня 2005 року умовно - достроково на 3 місяці 6 днів;

20 березня 2007 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 05 лютого 2010 року по відбуттю строку покарання;

27 квітня 2011 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

17 листопада 2011 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Звільнений 01 серпня 2014 року по відбуттю строку покарання;

01 квітня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 08 листопада 2014 року до набуття вироком законної сили - 05 травня 2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Звільнений 10 травня 2019 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор Запорізької місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2019 року, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено, та відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 26 серпня 2019 року, з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри та існування ризику спроби підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, проте прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, та не надані докази того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що слідством під час проведення досудового розслідування встановлено низку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки як встановлено у судовому засіданні, підозрюваний реєстрації не має; може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на теперішній час не встановлено особу, яка разом з ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працює, раніше неодноразово судимий.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний становить суспільну небезпеку та потребує ізоляції від суспільства для того, щоб запобігти вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а обраний судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є таким, що не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що 26 червня 2019 року приблизно о 14-20 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, застосувавши набір відмичок, відчинив замок вхідних дверей та проник до квартири АДРЕСА_2 , розташованої на другому поверсі вказаного будинку, звідки з тумби у коридорі, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме похідний набір посуду, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1000,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

27 червня 2019 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора на підтримання апеляційної скарги; підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.
Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, вислухана думка прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини зазначеного правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями: з протоколу допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 26 червня 2019 року (а.с.12-13, 14-15); з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26 червня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_6 було вилучено майно, яке за своїм переліком співпадало з тим, яке викрали у потерпілого (а.с.16-20).
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Крім того, слідчим суддею встановлена наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, який підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.
Проте, перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя встановив, що прокурором не надано доказів намагання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду, а також можливості незаконно впливати на свідків.
Крім того, прокурором не доведено, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою для запобігання встановленому ризику.
З врахуванням того, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, що підтверджує його міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував в оскаржуваній ухвалі.
Зазначені висновки прокурором не спростовані.
Будь-яких об`єктивних даних про те, що ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи заважає кримінальному провадженню, в наданих суду матеріалах провадження немає.
З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2019 року, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено, та відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 26 серпня 2019 року, з покладенням певних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4