УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника потерпілої (цивільного позивача) адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004576, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,
в с т а н о в и в:
22.07.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову та збереження речових доказів, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві власності за гр. ОСОБА_6 і.п.н. НОМЕР_1 .
Своє клопотання представник потерпілої обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004576, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

ОСОБА_5 визнана у зазначеному кримінальному провадженні потерпілою та, у відповідності до вимог ст.ст. 61, 63, 128 КПК України, з метою відшкодування завданої матеріальної шкоди, подала до органу досудового розслідування цивільний позов.

Заявник зазначає, що кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди у розмірі 780 000 грн., а також те, що квартира АДРЕСА_1 була предметом кримінально-протиправних дій та визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Присутній у судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 з приводу задоволення клопотання не заперечував.

Враховуючи те, що майно, на яке представник потерпілого просить накласти арешт, не було тимчасово вилучено, а розгляд справи без повідомлення власників є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність здійснення розгляду вищевказаного клопотання без повідомлення власника майна про час та місце судового засідання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України встановлено вичерпний перелік учасників кримінального провадження, на майно яких може бути накладено арешт з метою забезпечення цивільного позову.

Слідчим суддею встановлено, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004576, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 визнана потерпілою, 19.07.2019, подала до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві цивільний позов та в цей же день постановою слідчого була визнана цивільним позивачем.

Зі змісту клопотання про накладення арешту, вбачається, що представник потерпілого просить накласти арешт на майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 і.п.н. НОМЕР_1 .

Разом з цим, матеріали долучені до клопотання не містять доказів того, що у кримінальному провадженні взагалі будь-якій особі пред`явлено підозру, так само, як і не містить доказів того, що ОСОБА_7 є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завданою діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність у особи, на майно якої заявник просить накласти арешт, процесуального статусу, визначеного ч. 6 ст. 170 КПК України, на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004576, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Що ж стосується посилань заявника на те, що майно, зазначене у клопотанні необхідно арештувати з метою збереження речового доказу, то слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що з клопотанням про накладення арешту з даною метою, в силу вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, уповноважені звертатись виключно прокурор, або ж слідчий за погодженням з прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л в и в:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004576, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошений о 26 липня 2019 року о 08 годині 04 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1