Справа № 132/245/19
Провадження №1-кп/132/133/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2019 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря: ОСОБА_2 ;

прокурора: ОСОБА_3 ;

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 12.09.2018 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золоте Луганської області, освіта професійно-технічна, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та 27.12.2016 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (в подальшому - в/ч НОМЕР_2 ) від 30.03.2017 № 89 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначений на посаду електрика відділення польового вузла зв`язку зазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 15.03.2018 № 74 старший солдат ОСОБА_4 призначений на посаду гранатометника відділення охорони зазначеної військової частини.
Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 126 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил Україні, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів Українц, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно, і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Згідно вимог ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, у зв`язку із чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по цей час.
Відповідно до ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказом командира військової частини НОМЕР_2 , встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09.00 у рядового і сержантського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 18.00 завершується робочий день.
Всупереч вищевказаних вимог законодавства, старший солдат ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилитися від проходження військової служби та провів час на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість вчасно прибути на військову службу, у визначений розпорядком дня час 04.05.2018 о 09.00, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, умисно, без дозволу командування та поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та до виконання обов`язків згідно займаної посади не приступив.
Перебуваючи за межами розташування військової частини та реалізуючи свій злочинний умисел на тимчасове ухилення від військової служби, старший солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, в правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд не пов`язуючи його із обов`язками військової служби, а саме у період часу з 04.05.2018 по 27.12.2018 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд.
28.12.2018 старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи, самостійно з`явився зі зізнанням до правоохоронних органів.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю відповідно до обставин викладених в обвинувальному акті та надав показання , що він дійсно з 04 травня по 27 грудня 2018 року без поважних причин був відсутній за місцем своє служби у умовах особливого періоду. З дисциплінарним статутом ознайомлений при прийнятті на службу. В скоєному щиро розкаюється та просив не застосовувати суворе покарання.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про доведеність «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України, як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; наявність кількох обставин, які пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він повністю визнав вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, учасник бойових дій в зоні АТО, за місцем роботи характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, тому суд вважає можливим при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК, застосувати дію ст.69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, не зазначене в санкції даної статті, у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Відносно обвинуваченого заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Підстав для їх застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (Паспрт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 ) визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання за цим законом, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Калинівський районний суд Вінницької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1