Справа № 309/3510/19
Провадження № 1-кс/309/1044/19
У Х В А Л А

26 листопада 2019 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001047 від 10.11.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001047 від 10.11.2019 р. відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2019 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Петра Могили в м. Хуст, діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, здійснив викрадення ОСОБА_11 , якого спільно з співучасниками злочину шляхом застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, силоміць витягнули з автомобіля «Opel Vectra» номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 та помістили проти його волі на заднє сидіння автомобіля «Mitsubishi Pajero» номерний знак республіки Польща НОМЕР_2 та відвезли на берег р. Ріка, на виїзді з м. Хуст у напрямку с. Велика Копаня, Виноградівського району, під час чого наносили множинні удари по голові та тулубу погрожуючи при цьому фізичною розправою та вбивством. Після чого, перебуваючи на березі річки Ріка в м. Хуст, продовжуючи протиправно утримувати ОСОБА_11 , діючи згідно попередньо обумовленого злочинного плану з ОСОБА_8 . ОСОБА_9 дістав з автомобіля «Mitsubishi Pajero» н.з. НОМЕР_2 дерев`яну биту, якою наніс один удар в область голови ОСОБА_11 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми та перелому потиличної кістки.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, тобто незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 по місцю проживання повідомлення про підозру було вручено його дружині ОСОБА_12 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованому кримінальному правопорушенні на даний час підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення ОСОБА_11 від 10.11.2019 р.; протоколом огляду місця події від 10.11.20019 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10.11.2019 р.; протоколом слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , будучи на волі та усвідомлюючи міру покарання, яка в майбутньому може бути призначена йому за скоєння вказаного злочину, буде перешкоджати органу досудового розслідування та суду, шляхом переховування, а тому, у даному випадку більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, тому слідчий просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання та пояснив, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаному ризику, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просить його задоволити з метою подальшого забезпечення можливості розслідування даного злочину та для запобігання ризику, наведеного слідчим, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 заперечили проти обрання відносно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з ризиків визначених ст. 177 КПК України слідчим не доведено. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має місце роботи, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. На виклики слідчого, прокурора або суду зобов`язується з`являтися, від органів досудового розслідування не переховуватиметься.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого, з`ясувавши думку прокурора, та заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , приходжу до наступних висновків.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також

наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що у ході розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Так, ОСОБА_5 молодий за віком, не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, а також місце роботи, одружений, на його утриманні троє дітей.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

Згідно ч.2 п.4 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурором та слідчим в обґрунтування клопотання зазначені ризики щодо можливості покинути місце постійного проживання, переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків чи експерта, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, але зазначені ризики не були обґрунтовані, а базуються на припущеннях, а тому не можуть бути прийняті судом при обранні виняткового запобіжного заходу.

Тому, вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого враховую вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст.ст.176-178, 179, 183-184, 193-196, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, покласти на нього обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1