Справа № 554/4931/19
Провадження 1-кп/554/329/2019
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 24.06.2019

24 червня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтава у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000041 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зіньків Полтавської області, українця, громадянина України, безпартійного, військовозобов`язаного,освіта середня, розлученого, не працюючого, , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 21.12.2010 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

- 29.09.2011 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 08.04.2019 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, -

в с т а н о в и в :
28.05.2017 року між Міністерством оборони України в особі командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади та громадянином ОСОБА_4 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на 6 місяців.

Відповідно до наказу командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади №93-рс від 28.05.2017 року військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу зазначеної частини та призначений на посаду кулеметника 3-го механізованого відділення 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , визнано таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, з 28.05.2017 року зарахований на котлове забезпечення.

Згідно наказу командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади № НОМЕР_3 від 04.11.2017 року солдату ОСОБА_4 . Кулеметнику 3-го механізованого відділення 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 строк контракту продовжено з 28.11.2017 року по 27.05.2018 рік.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом у Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати військову присягу, затверджену Постановою Верховної Ради України «Про текст Військової присяги» від 06.12.1991 року, а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1 1, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року Л5»548-Х1У, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІУ, що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів: захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити українському народу; сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни» незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 року №303 на визначених території України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на 13.05.2019 року оголошене не було.

Однак, 10.01.2018 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом, враховуючи та усвідомлюючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , тимчасове місце дислокації якої станом на 10.01.2018 року знаходилось поблизу м. Мар`їнки Донецької області, направився до свого місця проживання у АДРЕСА_1 та під час незаконної відсутності у частині, обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового правління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо ухилення від військової служби, лише 13.05.2019 року прибув до військової прокуратури Полтавського гарнізону ( АДРЕСА_2 ), де заявив про себе як військовослужбовця та скоєний ним злочин.

Отже, солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині НОМЕР_2 у період з 10.01.2018 року до 13.05.2019 року.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушеня передбаченого ст. 407 ч.4 КК України визнав повністю, підтвердив викладене в обвинувальному акті, але від дачі показів в судовому засіданні відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 407 ч.4 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

Обговорюючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його позитивні характеристики, визнання ним своєї вини та щире каяття, ненастання тяжких наслідків те, що він є учасником бойових дій та інші конкретні обставини справи, а тому суд вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без відбуття покарання в місцях позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання призначене за вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.04.2019 року та остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до трьох років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1