Справа № 728/2167/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/538/19
Категорія - ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Бахмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Костирєво, Сосницького району, Чернігівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого електриком в ДП «Укроборонпром», з професійно-технічною освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді виправних робіт на строк 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту строком 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді арешту строком 2 місяці.

Як встановлено судом першої інстанції, 1 серпня 2018 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на території господарства в АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_10 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, наніс не менше двох ударів кулаком в область голови, чим заподіяв останній тілесні ушкодження в області голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась струсом головного мозку, гематоми нижньої повіки лівого ока та потиличної ділянки голови, що в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я строком більше 21 день.

Крім того, 1 серпня 2018 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на території господарства в АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_11 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, наніс не менше двох ударів кулаком в область голови та руки потерпілої, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя в ділянці нижньої щелепи зліва та гематоми лівої кисті, які в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким просить ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді шести місяців виправних робіт із відрахуванням 20% заробітку в доход держави, за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту строком 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно просить призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 місяців арешту.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді виправних робіт, залишив поза увагою положення ч. 1 ст. 57 КК України та п. 3 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» та не визначив відрахувань із заробітку або грошового забезпечення засудженого, що є підставою для скасування вироку.

Обвинувачений також не погодився з рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, вважаючи його занадто суворим та обрати покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд не в повній мірі врахував положення ст. 50, 60 КК України та постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» та не звернув увагу на пом`якшуючі його покарання обставини, зокрема поведінку потерпілої ОСОБА_10 напередодні, яка вдарила його доньку, свою племінницю, а також вважає, що судом не враховано, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, на яких він отримує аліменти і які, у разі засудження його до арешту, залишаться без нагляду. Крім того зазначає, що ані в судовій доповіді органу пробації ані прокурор не наполягали на покаранні, пов`язаному з ізоляцією від суспільства.

Водночас звертає увагу суду апеляційної інстанції, що суд, ухвалюючи вирок, вийшов за межі пред`явленого йому обвинувачення щодо потерпілої ОСОБА_10 та зазначив що спричинені їй тілесні ушкодження спричинили короткочасний розлад здоров`я строком «більше 21 дня», тоді як у обвинуваченні, сформульованому прокурором у обвинувальному акті зазначено, «не більше 21 дня».

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого та його захисника, які підтримав вимоги поданої обвинуваченим апеляційної скарги, потерпілої, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

1 серпня 2018 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на території господарства в АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_10 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, наніс не менше двох ударів кулаком в область голови, чим заподіяв останній тілесні ушкодження в області голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась струсом головного мозку, гематоми нижньої повіки лівого ока та потиличної ділянки голови, що в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 21 дня.

Крім того, 1 серпня 2018 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на території господарства в АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_11 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, наніс не менше двох ударів кулаком в область голови та руки потерпілої, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя в ділянці нижньої щелепи зліва та гематоми лівої кисті, які в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються.

За встановлених судом обставин дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо помилки у формулюванні обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, коли суд першої інстанції зазначив, що спричинені ОСОБА_10 тілесні ушкодження спричинили короткочасний розлад її здоров`я строком «більше 21 дня», тоді як у обвинувальному акті зазначено «не більше 21 дня», що в повній мірі узгоджується з висновком експерта № 149 від 07.08.2018 року (том І, а.п. 33-34). Дана невідповідність усунута шляхом вірного встановлення обставин у вироку суду апеляційної інстанції.

Призначаючи покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених ним злочинів, які є невеликої тяжкості, наслідки та обставини їх вчинення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я та наявність дітей на утриманні, наявність постійного місця роботи та проживання, характеристики за яким не містять негативної інформації, відсутність судимостей, врахована судом і думка потерпілих про необхідність призначення покарання пов`язаного із позбавленням волі та відношення винного і його поведінку після вчинення злочину, досудову доповідь органу пробації про існування середньої ймовірності вчинення повторно кримінального правопорушення та про невисоку небезпеку його для суспільства та можливість виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Остаточно судом першої інстанції визначене покарання у вигляді арешту.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання суд не в повній мірі дотримався положень чинного законодавства про кримінальну відповідальність.

Зокрема, підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги прокурора з приводу невірного призначення покарання у вигляді виправних робіт.

Так, обираючи покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців, залишивши поза увагою положення ч. 1 ст. 57 КК України та п. 13 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року, які указують, що призначаючи покарання у виді виправних робіт суд зобов`язаний визначити розмір відрахувань із заробітку або грошового забезпечення засудженого.

Крім того, за ч.2 ст.125 КК України та остаточно за ч.1 ст.70 КК України суд першої інстанції визначив обвинуваченому покарання у виді арешту, що на думку колегії суддів не відповідає вимогам ст.50, 65 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання та роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких стягнуті аліменти з колишньої дружини, тому покарання у виді арешту може призвести до негативних наслідків не тільки відносно обвинуваченого, але і відносно його неповнолітніх дітей.

Враховуючи вищевикладене, обставини, які передували вчиненню кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений вчинив злочини невеликої тяжкості, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, в суді апеляційної інстанції визнав свою вину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, доповідь органу пробації, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.125 КК України та остаточно за ч.1 ст.70 КК України у виді виправних робіт, що буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з винесенням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Бахмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді виправних робіт на строк 6 (шість) місяців із відрахуванням із заробітку засудженого 10% в доход держави;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік із відрахуванням із заробітку засудженого 15% в доход держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік із відрахуванням із заробітку засудженого 15% в доход держави.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4