справа № 208/1276/19
провадження № 1-кп/208/429/19
УХВАЛА

26 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, раніше судимого:

-14.05.2004 року Заводським райсудом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 185 ч.3, 304 КК України до 3 років позбавлення волі;

-05.10.2007 року Заводським райсудом м. Дніпродзержинська за ст. 121 ч.2, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 24.12.2014 року по відбуттю строку покарання,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Ворона раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочин проти життя та здоров`я людини. Не має усталених соціальних зв`язків, може ухилитись від суду з огляду на термін покарання, який йому загрожує у разі визнання винним, що є ризиком ухилення від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. З метою забезпечення обвинуваченим покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, також запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважав за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Адвокат просив суд змінити запобіжний захід на менш суворий. Ризики для продовження найбільш суворого запобіжного заходу прокурором не доведені. Ворона дійсно раніше судимий за злочин проти життя та здоров`я людини, але на теперішній час обвинувачується у вчиненні не умисного злочину.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес у справі полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що Ворона раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості за який чинним законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень.

При вирішенні клопотання прокурора судом застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, не наведено. Можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, на думку суду не можливе виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, у тому числі і проти життя та здоров`я людини, обвинувачується у скоєні хоча і не умисного злочину середньої тяжкості, але вчиненого знов проти життя та здооров`я людини, не має міцних соціальних зв`язків, з огляду на термін покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, що є ризиком ухилення від суду, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями ст. 2 КПК України

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 січня 2020 року.

У клопотанні адвоката ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7-ми днів з дня оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1