Провадження №1-кп/761/602/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000655 від 12 червня 2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одружений, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 388 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Дніпропетровськ, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 388 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в лютому 2017 року, отримав інформацію від невстановлених в ході досудового розслідування осіб про те, що ТОВ «Гаргона» (колишня назва ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Гарант Актив») (), має намір здійснити продаж квартири АДРЕСА_3 , та вирішив придбати вказану квартиру з метою її подальшого продажу.

Одночасно ОСОБА_3 , реалізуючи свій намір здійснити купівлю та продаж квартири АДРЕСА_3 , звернувся до своєї цивільної дружини ОСОБА_4 , з якою він спільно мешкає та виховує двох малолітніх дітей, з метою підшукання спільно із нею осіб, які мають намір придбати нерухоме майно в м. Києві для продажу таким особам вказаної квартири, після чого ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 , у період з 07.02.2017 по 13.02.2017 підшукали ОСОБА_9 в якості майбутнього покупця квартири за вказаною адресою.

Надалі ОСОБА_3 , 08.04.2017 уклав з ТОВ «Гаргона» (колишня назва ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Гарант Актив») (), від імені якого діяв директор ОСОБА_10 , договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , відповідно до якого набув право власності на вказану квартиру.

18.04.2017 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0001087 від 24.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 368-4, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, подав до суду клопотання про накладення арешту на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

19.04.2017 року, за результатом розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_12 ухвалено рішення у справі № 761/13401/17, провадження № 1-кс/761/8450/2017, та винесено ухвалу, відповідно до якої клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0001087 від 24.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 368-4, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно було задоволено та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме квартиру АДРЕСА_3 , у вигляді заборони для ОСОБА_3 розпоряджатись будь-яким чином зазначеним майном та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього.

19.04.2017 року ухвалу слідчого судді у справі № 761/13401/17, провадження Уі 1-кс/761/8450/2017, про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме квартиру АДРЕСА_3 , було надіслано для виконання до департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), за результатом виконання якої 23.05.2017 ухвалено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35310807, а відповідні відомості про наявність обтяження № 20534034 на вказану квартиру внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Дізнавшись про вказані обставини ОСОБА_3 , знаходячись у м. Києві, наприкінці травня 2017 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, достовірно усвідомлюючи те, що відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України та ухвали слідчого судді у справі № 761/13401/17, провадження № 1-кс/761/8450/2017, про накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 , його право на відчуження вказаного майна обмежено, діючи спільно із ОСОБА_4 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, виконуючи раніше досягнуті домовленості із громадянином ОСОБА_9 про продаж останньому квартиру АДРЕСА_3 , розуміючи, що відповідно до положень ст. 174 КПК України арешт майна скасовується прокурором, слідчим суддею, судом, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, а саме здійснити відчуження квартири за вказаною адресою, на яку накладено арешт.

При цьому ОСОБА_3 , діючи спільно із ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відчуження квартири АДРЕСА_3 , на яку накладено арешт, залучили до вчинення злочину невстановлених в ході досудового розслідування осіб, спільно із якими склали план злочинних дій та, з метою досягнення мети злочину, розподілили обов`язки співучасників наступним чином.

На ОСОБА_3 було покладено наступні обов`язки:

- в умовах існування обтяження на майно виступити в ролі продавця квартири АДРЕСА_3 при укладенні договору купівлі-продажу квартири та подати нотаріусу необхідні документи для посвідчення правочину;

- своїми діями створити уяву у нотаріуса про те, що йому не відомо про наявність обтяження на вказане майно;

- подати спільно із невстановленими особами нотаріусу копію завідомо підробленого документу про скасування обтяження на майно;

На ОСОБА_4 було покладено наступні обов 'язки:

- схилити ОСОБА_9 до придбання квартири АДРЕСА_3 , створивши в нього уяву про законність дій по скасування обтяжень на майно;

- в умовах існування обтяження на майно виступити в ролі представника за довіреністю покупця вказаної квартири;

- координувати дії невстановлених осіб, які мали забезпечити незаконне внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про скасування обтяження № 20534034 та надати нотаріусу спільно з ОСОБА_3 копію завідомо підробленого документу про скасування обтяження на майно, із своїми діями та діями ОСОБА_3 , направленими на відчуження квартири;

На невстановлених осіб було покладено наступні обов 'язки:

- забезпечити незаконне внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про скасування обтяження № 10534034 на квартиру АДРЕСА_3 ;

- виготовити, та передати нотаріусу спільно із ОСОБА_3 копію завідомо підроблених документів про скасування обтяження на майно.

В подальшому, 08.06.2017, відповідно до раніше складеного плану злочинних дій та розподілених обов`язків між співучасниками злочину, невстановлені особи, діючи у невстановлений час та у невстановлений спосіб, забезпечили внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про скасування обтяження № 20534034, внісши до реєстру дані про документ, який нібито став підставою для таких дій - рішення Шевченківського районного суду міста Києва № 761/13401/17 від 16.05.2017, достовірно знаючи про те, що таке рішення не виносилось, після чого повідомили ОСОБА_3 та ОСОБА_13 про завершення виконання своїх протиправних дій, направлених на усунення перешкод у вчиненні правочину.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дізнавшись ввечері 08.06.2017 від невстановлених в ході досудового розслідування осіб про те, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено відомості про скасування обтяження № 20534034 на квартиру АДРЕСА_3 , достовірно розуміючи, що вказана дія є протиправною, усвідомлюючи злочинний характер своїх подальших дій, направлених на укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири, вирішили продовжити реалізацію свого умислу, направленого на вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньо розробленим із ОСОБА_3 планом злочинної діяльності та керуючись попередніми домовленостями із ОСОБА_9 про те, що покупцем квартири буде брат ОСОБА_9 - ОСОБА_14 , отримала від останнього довіреність на придбання квартири АДРЕСА_5 , посвідчену 09.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 .

Надалі, у період часу з 09.06.2017 по 12.06.2017, ОСОБА_3 , діючи спільно із ОСОБА_16 , яка попередньо повідомила невстановлених осіб про вимогу нотаріуса надати копію рішення суду про скасування обтяження №20534034, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, отримав від вказаних невстановлених осіб копію завідомо підробленого документу - ухвали від 16.05.2017 слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 у справі № 761/13401/17, провадження І-кс/761/8450/2017, відповідно до якого за результатом розгляду клопотання ОСОБА_3 та за його участю, ухвалено рішення про скасування арешту на майно яке належить останньому, а саме на квартиру АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_3 , 12.06.2017, приблизно о 13:00 годині, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, легковажно упевнившись у можливості свідомо ввести в оману приватного нотаріуса шляхом надання копії завідомо підробленого документу, діючи протиправно, зухвало, розраховуючи на свою повну безкарність, продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на відчуження майна на яке накладено арешт, прибув до приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_6 , де, як власник квартири АДРЕСА_3 , на яку накладено арешт, з метою оформлення договору купівлі-продажу вказаної квартири, надав нотаріусу документи:

-договір договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , від 08.04.2017 між ТОВ «Гаргона» та ОСОБА_3 , на 1 арк.;

-звіт про незалежну оцінку майна - квартири АДРЕСА_3 , на 37 арк.;

-технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 , на 3 арк.;

-витяг № 84606260 від 8.04.2017 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію власності - квартири АДРЕСА_3 , на 1 арк.;

-оригінал та копію паспорта громадянина України та довідки державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_3 ;

-копію завідомо підробленого документу - ухвали від 16.05.2017 р. слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_19 у справі № 761/13401/17, провадження № 1-кс/761/8450/2017, про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_3 ,

У цей же час ОСОБА_16 , як представник покупця за довіреністю, надала нотаріусу наступні документи:

-довіреність від 09.06.2017 від ОСОБА_14 на ОСОБА_4 на придбання квартири АДРЕСА_3 , на 1 арк.;

-нотаріально завірену копію паспорту ОСОБА_14 , на 2 арк.;

-оригінал та копію паспорта громадянина України та довідки державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_16 ,

таким чином частково виконавши дії, направлені на укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 ,

Отримавши від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надані ними документи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , виявивши ознаки підробки копії ухвали від 16.05.2017 р. слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_19 у справі № 761/13401/17, провадження № 1-кс/761/8450/2017, про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_3 , викликала працівників поліції.

В результаті дій нотаріуса та працівників поліції, які упередили вчинення кримінального правопорушення на місці події, злочинний умисел ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, направлений на відчуження квартири АДРЕСА_3 , на яку накладено арешт, не було доведено до кінця з причин, що від них не залежать.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 388 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 388 КК України визнала повністю, просила суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи її допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав показання про те, що дійсно у травні 2017 року він намагався продати квартиру, яку попередньо набув на підставі договору купівлі-продажу. Йому було відомо, що квартира знаходиться під обтяженням і її продаж буде незаконним. При цьому він особисто ніяких дій для зняття обтяження з вказаної квартири не вживав, документів особисто не виготовляв, оскільки це робили інші особи, а він подав нотаріусу вже готові документи, де були підробні документи про зняття арешту. У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, надала показання про те, що дійсно у травні 2017 року її цивільний чоловік ОСОБА_3 придбав квартиру з метою її подальшого продажу. Через деякий час їм стало відомо про те, що на цю квартиру накладено арешт та вони знайшли людей, які зняли арешт, але як це відбувалась вона особисто не цікавилась. Коли їм повідомили про те, що арешт з квартири знято, то вони знайшли покупця і намагались продати квартиру. При цьому вона усвідомлювала, що здійснює незаконні дії по продажу квартири, на яку накладено арешт. У ході продажу квартир нотаріус при перевірці документів виявила, що арешт з квартир не знято і викликала працівників поліці. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаялась.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 28, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 388 КК України, як умисні дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб, які виразились у незакінченому замаху на відчуження майна, на яке накладено арешт.

Також суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_21 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 388 КК України, як умисні дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб, які виразились у незакінченому замаху на пособництво у відчуженні майна, на яке накладено арешт.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію злочину, та дані про особу обвинуваченого, який працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, що не пов`язане з виправними роботами або обмеженням волі, а застосувати відносно нього, з урахуванням майнового стану винного, покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченої, мотивацію злочину, та дані про особу обвинуваченої, яка працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувалась до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , слід визнати її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом встановлено не було.

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, що не пов`язане з виправними роботами або обмеженням волі, а застосувати відносно неї, з урахуванням майнового стану винної, покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні від захисника обвинувачених, яке підтримали обвинувачені, надійшло клопотання про застосування до ОСОБА_3 та ОСОБА_21 дії Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки останні вчинили кримінальне правопорушення до набрання вказаним Законом сили, мають на утриманні двох малолітніх дітей, 2015 року народження, та дане кримінальне правопорушення, за кваліфікацією ст. 12 КК України, не є тяжким або особливо тяжким.

Так, відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від покарання особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
При цьому, відповідно до ст. 13 вказаного Закону, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Досліджуючи матеріали, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що останній має на у триманні двох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав. Крім того ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке ст.12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у період травня-червня 2017 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Оскільки обмежень щодо застосування амністії до ОСОБА_3 судом не встановлено, суд вважає за можливе застосувати до останнього амністію та звільнити від призначеного покарання.

Крім цього, досліджуючи матеріали, що характеризують обвинувачену ОСОБА_21 , судом встановлено, що остання має на утриманні двох малолітніх дітей, 2015 р.н., , відносно яких не позбавлена батьківських прав. Крім того ОСОБА_21 вчинила кримінальне правопорушення, яке ст.12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення вона вчинив у період травня-червня 2017 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Оскільки обмежень щодо застосування амністії до ОСОБА_21 судом не встановлено, суд вважає за можливе застосувати до останньої амністію та звільнити від призначеного покарання.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Завпобіжний захід у виді особистого зобов*язання, застосований до ОСОБА_3 та ОСОБА_21 під час судового розгляду кримінального провадження, підлягає скасуванню, із поверненням паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, що залишений на зберіганні у сторони обвинувачення. У матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 388 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 388 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанов слідчого СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_22 від 12 червня 2017 року про визнання та приєднання речових доказів, а саме: мобільний телефон Apple Iphone IMEI НОМЕР_1 та мобільний телефон Samsung Galaxy S6 IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 із сім-карткою абонента НОМЕР_4 , які приєднані до матеріалів кримінального провадження повернути ОСОБА_4

Речові докази. приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанов слідчого СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_22 від 14 червня 2017 року про визнання та приєднання речових доказів залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід у виді особистого зобов*язання, застосований під час судового розгляду до ОСОБА_3 та ОСОБА_21 ухвалою суду від 21 березня 2018 року скасувати.

Повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_21 паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, залишені на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1