Справа № 202/7150/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000836 від 17.10.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000836 від 17.10.2019 року.
З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000836 від 17.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2019 року, приблизно о 17:45 год., в автомобілі марки «Mercedes GL350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на вулиці Набережній Заводській в напрямку руху до вул. Павлова в м. Дніпрі, поблизу РК «Прибій», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2, було виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вогнепальними пораненнями тулубу.
17.10.2019 року в ході обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2-А, РК «Прибій», було виявлено та вилучено: автомобіль «Mercedes АМГ J63», чорного кольору без державних знаків; два державні автомобільні знаки НОМЕР_2 ; сервер.
Постановою слідчого від 18.10.2019 року предмети, що вилучені 17.10.2019 року в ході обушку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2-А, РК «Прибій», як указує слідчий, визнані речовими доказами.
У зв`язку з тим, що вищевказані тимчасово вилучені предмети можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є предметами, що зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, визнані речовими доказами і в подальшому будуть використовуватись для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене вищевказане майно.
З метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене 17.10.2019 року в ході обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2-А, РК «Прибій», майно, а саме: автомобіль «Mercedes АМГ J63», чорного кольору без державних знаків; два державні автомобільні знаки НОМЕР_2 ; сервер.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву, в котрій клопотання підтримав, просив задовольнити та розглянути його без його участі.
Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000836 від 17.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до протоколу обшуку від 17.10.2019 року в ході обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2-А, РК «Прибій», було виявлено та вилучено: автомобіль «Mercedes АМГ J63», чорного кольору без державних знаків; два державні автомобільні знаки НОМЕР_2 ; сервер.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку до постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку території РК «Прибій», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2-А.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що клопотання є необґрунтованим і не підлягає задоволенню, оскільки в порушення вищевказаних норм діючого кримінально-процесуального законодавства України в клопотанні слідчого не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України і яким саме. Клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт вказаного майна. Зазначаючи як підставу накладення арешту, слідчий в клопотанні не вказав, які конкретно відомості містить вказане майно, на яке необхідно накласти арешт, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, має значення зазначене майно, та не вказано, яким чином та які саме предмети можуть являтися предметом злочинних дій. У клопотанні також відсутнє належне обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Слідчим також не обґрунтовано і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 статті 170 КПК України щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК України.
Також з тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та численних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В даному випадку слідчим не доведено жодного із цих пунктів та не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій по відношенню до майна, на яке просить накласти арешт, і яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.
Також в клопотанні слідчий просив накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів, проте матеріали клопотання не містять постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.
Крім того, враховуючи, що у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку до постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку території РК «Прибій», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2-А, було відмовлено, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
За встановлених обставин клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000836 від 17.10.2019 року на тимчасово вилучене майно 17.10.2019 року в ході обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2-А, РК «Прибій», а саме на: автомобіль «Mercedes АМГ J63», чорного кольору без державних знаків; два державні автомобільні знаки НОМЕР_2 ; сервер, задоволенню не підлягає.
Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000836 від 17.10.2019 року на тимчасово вилучене майно 17.10.2019 року в ході обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 2-А, РК «Прибій», а саме: автомобіль «Mercedes АМГ J63», чорного кольору без державних знаків; два державні автомобільні знаки НОМЕР_2 ; сервер, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1