Провадження № 1-кп/344/759/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.06.2005 ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.05.2011 задоволено подання в.о. начальника Івано-Франківського МВ УМВС та застосовано щодо ОСОБА_7 адміністративний нагляд строком на 1 рік з встановленням наступних обмежень: заборона виходу з квартири за місцем свого проживання після 22 години до 06 години; заборона перебувати в ресторанах, кафе та інших місцях, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв; заборона виїжджати за межі м. Івано-Франківська без дозволу органу внутрішніх справ; проходити реєстрацію у міліції один раз на місяць.

Будучи ознайомленим з правилами та обов`язками адміністративно піднаглядних осіб, ОСОБА_7 без поважних причин та без повідомлення компетентних органів, з метою ухилення від адміністративного нагляду, оскільки останньому було достеменно відомо про його встановлення, самовільно в листопаді 2011 року змінив місце проживання з АДРЕСА_1 та виїхав за межі України у Російську Федерацію, де перебував до червня 2019 року. Про зміну свого місця проживання ОСОБА_7 жодного разу не повідомив правоохоронні органи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що в 2005 році був засуджений, відбув міру покарання та в 2007 році умовно-достроково звільнений. У 2011 році було встановлено адміннагляд щодо нього Івано-Франківським міським судом строком на 1 рік. Про застосування адміннагляду знав, з відповідною постановою та з встановленими обмеженнями, зокрема, забороною виїзду за межі м. Івано-Франківська без дозволу органу внутрішніх справ був ознайомлений, але у листопаді 2011 року виїхав у Російську Федерацію (Красноярський край), працівників поліції не повідомив. У подальшому з працівниками поліції спілкувався у телефонному режимі та повідомляв, що знаходиться в Росії. У червні 2019 року повернувся на Україну, оскільки погіршився стан здоров`я матері (вік матері - 64 роки, три роки тому перенесла інфаркт, батько помер 27 років тому). В Харкові працівники поліції повідомили йому, що він знаходиться в розшуку та дали тиждень часу на приїзд до м. Івано-Франківська і повідомлення органів поліції. У вчиненому щиро розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню, повідомляючи усі обставини справи, просив суворо його не карати, врахувавши, що виправився, а також те, що упродовж року проживає у фактичному шлюбі з ОСОБА_8 , 1982 р.н., яка очікує від нього дитину.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст.395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що він згідно ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, неодружений, за місцем проживання позитивно характеризується, на обліках ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_7 неодружений, з середньою спеціальною освітою, не працює, скарг та зауважень від сусідів не поступало. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб).

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема його вік, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позицію прокурорів, що просили призначити обвинуваченому покарання за вчинений злочин у виді арешту на строк 3 місяці, позицію обвинуваченого, що просив суворо його не карати та погодився з покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст.395 КК України у виді арешту, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання - арешт на строк три місяці.

Запобіжний захід особисте зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у силі.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_9