печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою захисника підозрюваного у кримінального провадженні № 0000675 від 22.03.2018 ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування від 08 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000675 від 22.03.2018,

В С Т А Н О В И В :

02.08.2019 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга захисника підозрюваного у кримінального провадженні № 0000675 від 22.03.2018 ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування від 08 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000675 від 22.03.2018.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості.
У судове засідання особа, що подала скарга, не з`явилася, про розгляд скарги повідомлена належним чином, згідно з нормами ч.ч. 1, 8 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України. Адвокат ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, вимоги підтримала та просила задовольнити.
Прокурор, рішення якого являється предметом оскарження у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином. Процесуальний керівник у кримінальному провадженні подав до суду заяву з якої слідує, що вимоги скарги просить залишити без задоволення.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Вказана конституційна норма
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Встановлено, що у провадженні Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України перебувало кримінальне провадження № 0003536 від 18.11.2016 року за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.
13.03.2018 матеріали досудового розслідування з кримінального провадження №0003536 від 18.11.2016 виділено в окреме провадження, якому присвоєно номер №0000563, та з якого 22.03.2018 в окреме провадження виділено матеріали та даному кримінальному провадженню присвоєно номер 0000675.
08.07.2019 року прокурором групи прокурорів - прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000675 від 22.03.2018 на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПК України, яку мотивовано тим, що СВ СУ ГВП ГПУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000675 від 22.03.2018 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч. ст.364 КК України, та що зазначені особи знаходяться у розшуку, у кримінальному провадженні всі слідчі (розшукові) та всі процесуальні дії. проведення яких необхідне та можливе без підозрюваних, а також спрямовані на встановлення їх місцезнаходження, виконані, а тому досудове розслідування підлягає зупиненню до встановлення місцезнаходження підозрюваних.
Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках.
Стаття 280 КПК України, передбачає підстави та порядок зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню і вказує на те, що однією з підстав зупинення досудового розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваного оголошено в розшук.
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
В обґрунтування вимог щодо скасування рішення прокурора про зупинення досудового розслідування адвокат вказує, на те що ОСОБА_3 не набув статусу підозрюваного, оскільки підозра не була належним вручена, а також вказує на те, що останнього оголошено у розшук без відповідних доказів належного повідомлення про його виклик, що в сукупності свідчить про незаконність постанови про зупинення досудового розслідування.
Проте дані доводи сторони захисту слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки при розгляді даної скарги таке повідомлення не являється предметом дослідження та в силу положень ст. 280 КПК України не може бути предметом дослідження, враховуючи при цьому і Прикінцеві положення до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» за №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 16.03.2018 року.
Як встановлено у судовому засіданні, постанова про зупинення досудового розслідування винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Дослідивши оскаржуване рішення, слідчий суддя приходить до переконання, що на час постановлення слідчим постанови про зупинення досудового розслідування були вчинено всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи підозрюваного, що було доведено стороною обвинувачення додано матеріалами.
В противагу вказаному слід зазначити, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про зупинення досудового розслідування, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 40, 93, 220, 223, 280, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного у кримінального провадженні № 0000675 від 22.03.2018 ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування від 08 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000675 від 22.03.2018.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1