н/п 1-кп/953/1085/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження № 0000082 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Красне Кегічівського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, який має двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -
в скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у військовому званні «старший сержант», проходячи військову службу на посаді сержанта з матеріального забезпечення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилення від неї, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, 20.03.2019 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , направився до свого місця проживання у смт Буди Харківського району Харківської області, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
13.08.2019 старший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_4 добровільно з`явився до місця розташування органу досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві (м. Харків, вул. Світла, 5), із зізнанням у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Отже, старший сержант ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 20.03.2018 по 13.08.2019.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України - тобто самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчинені злочину та вірну кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 407 КК України - тобто самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Як особа ОСОБА_4 : має постійне місце проживання, є працездатним однак ніде не працює, раніше не судимий , не одружений, має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час вчинення злочину проходив військову службу за контрактом на посаді сержанта з матеріального забезпечення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , за місцем служби характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за якими вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.4 ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі .

При цьому, враховуючи приведені обставини, особу ОСОБА_4 , суд приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття основного покарання, у відповідності до ст. 75 КК України .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік .

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1