Справа № 463/8065/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/756/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 463/8065/19, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 26 вересня 2019 року,

встановила:
Цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 , погоджене військовим прокурором Луцького гарнізону ОСОБА_10 , та обрано підозрюваній,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
запобіжний захід у виді тримання під вартою з поміщенням в ізолятор тимчасового тримання та подальшим переведенням в СІЗО № 19 УДД УВП у Львівській області.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, з 26 вересня 2019 року до 24 листопада 2019 року включно.
В клопотанні захисника ОСОБА_7 відмовлено.
При постановлені ухвали слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі. В її діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, тяжкими захворювання не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Підозрюваній ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення у відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розміру застави у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель дитини.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання слідчого. Разом з тим, якщо колегія суддів все таки дійде висновку про обгрунтованість підозри та наявність бодай одного ризику просить застосувати більш м`який запобіжний захід.
В обгрутування апеляційних вимог зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вбивства за попередньою змовою групою осіб слідчий обґрунтовує виникненням спільного умислу з її сестрою ще у листопаді 2018 року про фізіологічне виношення останньою плоду, здійснення пологів та подальше вбивство новонародженої дитини. Однак, така констатація наявності попереднього зговору з погляду на надані слідчому судді докази, а вірніше їх повну відсутність, повинна розглядатися не більше а ніж робоча версія слідчого. Просить апеляційний суд звернути увагу, що ніхто з підозрюваних, допитаних свідків, як і жоден наданий документ на існування такого зговору не вказує.
Слідчому судді на підтвердження вагомості зібраних доказів вини ОСОБА_11 у вбивстві новонародженої дитину надано протоколи допиту свідків- військовослужбовців прикордонників та мешканців м. Устилуг. Ніхто з допитаних осіб не те, що нічого не зміг пояснити стосовно смерті дитини, а подавляюча більшість яких взагалі не здогадувалися про вагітність ОСОБА_12 . Разом з тим, вказана обставина не перешкодила слідчому судді зробити висновок, що надані докази свідчать про обґрунтованість підозри.
Звертає увагу на доказ обгрунтованості підозри у вбивстві наданий слідчим висновок СМЕ № 101 від 03.09.2019 року. Експерт дійшов висновку, що смерть новонародженої дитини наступила від асфіксії в результаті закриття дихальних шляхів тканиною, поліетиленовим пакетом та здавлення тіла землею. Покликається на вільне тлумачення експертом місця та обставин асфіксії у дитини. З врахуванням того, що тіло дитини при пологах випало у вигрібну яму туалету, аж ніяк не виключається, що дитина задихнулася саме у місці падіння. Судово-медичний експерт з погляду на те, в що був завернутий труп дитини та при її підняті з місця так званого захоронення, зробив висновок яким чином наступила асфіксія в немовляти.
Сестра ОСОБА_11 пояснила, що коли вона підняла з вигрібної ями туалету тіло немовляти, то вона однозначно стверджує, що це був труп, вона перевіряла та не виявила у дитини будь-яких ознак життя, залишається неспростованим.
Закопування трупа дитини на пустуючій земельній ділянці є порушенням моральних та звичаєвих норм, однак не норм КК України.
Покликання слідчого в своєму клопотанні на інші вагомі докази вчинення моєю підзахисною вбивства, а саме: рапорти ЄО, листи прикордонного загону, протокол обшуку, протокол огляду, які так безапеляційно прийняв слідчий суддя, аж ніяк не вказують на вину підозрюваної у вбивстві.
Наявність в діях підозрюваної ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчий суддя встановив як обгрунтовано доведеним. Разом з тим, з погляду на міцність соціальних зв`язків підозрюваної (військова служба, постійне місце проживання), виключно позитивні характеристики, відсутність правопорушень, невчинення впродовж всього строку досудового слідства жодної дії, яка б свідчила про можливість настання хоча б одного з ризиків дають підстави не погодитися з висновком слідчого судді.
Слідчий суддя, на думку захисту, бездоказово та помилково вказала в оскаржуваній ухвалі, що жоден інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам. З позиції захисту такий запобіжний захід, як домашній арешт всеціло буде запобігати можливості підозрюваній переховуватися, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційну скаргу та скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно матеріалів клопотання, 30 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000509 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 2,12 ч.2 ст.115 КК України за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані в повній мірі.
Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею вірно з`ясовано, що в матеріалах провадження є достатні дані для підтвердження обґрунтованої підозри в тій мірі в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає цього від слідчого судді.
Крім цього, слідчим суддею перевірено, що ОСОБА_8 раніше не судима, проте підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.п.2,12 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Доводи наведені захисником в апеляційній скарзі про необґрунтованість судового рішення щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, недоведеність існування ризиків, порушення вимог законодавства, не приймаються до уваги, оскільки судом враховано дані про особу ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. Після вчинення кримінального правопорушення, маючи на меті уникнути покарання ОСОБА_8 приховувала вчинений нею та сестрою злочин, не повідомила про народження та смерть новонародженої малолітньої дитини працівникам правоохоронних та медичних органів, а після виявлення злочину не одразу вказала місце знаходження тіла дитини.
При цьому наявність ризиків, наведених у клопотанні слідчого, дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, у тому числі здійснити перетин державного кордону поза межами пунктів пропуску, оскільки під час виконання службових обов`язків остання може знати шляхи незаконного перетину державного кордону, у тому числі шляхом отримання інформації про патрулювання працівниками Державної прикордонної служби державного кордону, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також в силу набутих зв`язків під час перебування на займаній посаді може впливти на працівників ВІПС «Пархоменкове» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, назаконно впливати на свідків, зокрема мешканців м.Устилуг Волинської області, спів службовців ВІПС «Пархоменкове» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , в тому числі шляхом їх до зміни показань чи відмови від дачі показань, а також наявність інших вагомих доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Наведене дає підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, без визначення розміру застави, прийшов до правильного висновку, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваної та не надасть можливості уникнути зазначених ризиків.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 захисника підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.09.2019 р. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4