В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 01 лютого 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Жмеринка, Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з професійно технічною освітою, українця, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого останній раз за вироком Жмеринського міськрайонного суду від 16.02.2015 року за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 та ч.1 ст.71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.185 КК України;
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий - ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 маючи не зняті та непогашені судимості за вчинення злочинів передбачених ст.ст.185,395 КК України за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.04.2012 року та за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.02.2015 року, близько 19 години 00 хвилин 31 січня 2019 року перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , разом із особою, щодо якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження, домовились про спільне вчинення крадіжки чужого майна. Для реалізації вищевказаного злочину, 01.02.2019 близько 04 години 00 хвилин ОСОБА_3 , разом із особою, щодо якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження, переслідуючи спільну мету на таємне заволодіння чужим майном, прийшли на вулицю 151-ї Стрілецької дивізії, яка розташована в місті Жмеринка, Вінницької області, де ОСОБА_3 , пішов в двір будинку під № 2 вказаної вулиці для вчинення крадіжки з будь-якого автомобіля, який розташований в дворі. В свою чергу особа, щодо якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження, залишилась на даній вулиці для того, щоб попередити ОСОБА_3 , про появу сторонніх осіб, які б могли завадити вчиненню крадіжки. У цей час ОСОБА_3 підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21011» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , розташованого поряд із вищевказаним будинком та який належав ОСОБА_5 . Реалізовуючи спільний злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, з прикладанням фізичної сили, руками відчинив багажне відділення зазначеного автомобіля, з якого викрав акумуляторний шуруповерт марки «BOSCH PSR 1818 LI-2» в зборі з комплектуючими в пластиковому кейсі, вартість якого відповідно до висновку судово-товарозначої експертизи № 1835/19-21 від 06.03.2019 становила 3079,70 грн. та автомобільне колесо, яке складалося зі стального диску та зимової шини «Nord Master 175/70 R-13» вартість якого відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи № 1836/1837/19-21 від 18.04.2019 становила 811,92 грн.
Після цього, ОСОБА_3 та особа, щодо якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження з викраденим зникли з місця вчинення злочину та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3891,62 грн.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.2 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 31.07.2019 року, щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище. Вказав , що викрадені речі вони забрали із собою, шуруповерт продали а колесо залишилося у дома в ОСОБА_3 . Обвинувачений ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень, також просив вибачення у потерпілого.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 під час проведення судового засідання пояснив суду, що дійсно із його автомобіля в ніч з 31.01. на 01.02.2019 невідомі особи викрали акумуляторний шуруповерт марки «BOSCH PSR 1818 LI-2» в зборі з комплектуючими в пластиковому кейсі та автомобільне колесо, яке складалося зі стального диску та зимової шини «Nord Master 175/70 R-13», про що повідомив до правоохоронних органи. На даний час викрадені речі фактично йому повернуті та знаходяться в поліції до вирішення справи в суді. Цивільний позов заявляти не бажає, шкода йому відшкодована. З приводу міри покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.2 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 31.07.2019 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , показання обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_5 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 , що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, потерпілого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Слід зазначити, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Так, оцінюючи всі досліджені у судовому засіданні докази, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку й достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, «поза розумним сумнівом» дійшов висновку про вчинення обвинуваченими ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку в психіатра та на обліку в нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодовано, вибачився перед потерпілим, з приводу міри покарання потерпіла сторона покладалася на розсуд суду. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена провідним інспектором Жмеринського МРВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 від 21.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, має незняті та непогашені судимості, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, проте щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину; на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Жмеринської ЦРЛ не перебуває. За місцем проживання характеризується задовільно, з негативної сторонни дільничним офіцером поліції. Ризик повторного вчинення злочину оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку досудової доповіді провідного інспектора Жмеринського МРВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 , виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 являється особою, яка має не погашену та не зняту судимість, на шлях виправлення не став та вчинив корисливе правопорушення, а також те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого. Суд вважає можливим обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень (злочинів) - у виді арешту.
Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а саме: стальний автомобільний диск марки «ВАЗ 2103 R-13» білого кольору у зборі із автомобільною резиновою шиною марки «Nord Master 175/70 R-13 32 M+S», та акумуляторний шуруповерт марки «BOSCH PSR 1818 LI-2» із запасним акумулятором та зарядним пристроєм із фірмовою валізою «BOSCH», які належать потерпілому ОСОБА_5 передати у розпорядження останнього попередньо знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.02.2019 та 07.03.2019 року.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а саме:стальний автомобільний диск марки «ВАЗ 2103 R-13» білого кольору у зборі із автомобільною резиновою шиною марки «Nord Master 175/70 R-13 32 M+S», та акумуляторний шуруповерт марки «BOSCH PSR 1818 LI-2» із запасним акумулятором та зарядним пристроєм із фірмовою валізою «BOSCH», які належать потерпілому ОСОБА_5 , передати у розпорядження останнього попередньо знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.02.2019 та 07.03.2019 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення Вінницьким відділенням КНДІСЕ судово-товарознавчих експертиз № 1836/1837/19-21 від 18.04.2019 року, та 1835/19-21 від 06.03.2019 року на загальну суму в сумі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн..00 коп.
Згідно зі ст.ст.376,392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1