УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород Дністровський Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має неповнолітню дитину, 2011 року народження, працюючого директором ТОВ «Бікус», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006921 від 07 липня 2014 року,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006921 від 07 липня 2014 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006921 від 07 липня 2014 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

20 квітня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легке тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження; у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій, а саме: повідомленням ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення; повідомленням ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; Висновком експерта № 456/Е від 13.03.2015 щодо потерпілого ОСОБА_10 ; Висновком експерта № 1895 від 26.08.2014 щодо потерпілого ОСОБА_8 ; та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

25 квітня 2015 року приймаючи до уваги, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , органу досудового розслідування встановити не видалось за можливе, оскільки за місцем здійснення трудової діяльності останній постійно відсутній, на неодноразові виклики слідчого, що виконувались у формі вручених повісток про його виклик до СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, а також систематично здійснених телефонних дзвінків на абонентські номера ОСОБА_6 останній, відповідно, не прибув та не відповів, на зв`язок зі слідчим не вийшов та розпочав процес ухиляння від слідства, у зв`язку із чим винесено постанову про розшук останнього.

Неодноразово, останній раз ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

03 вересня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, ОСОБА_6 затримано.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду; спотворювати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що яскраво характеризується вчиненими ним діяннями, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, серед яких є тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_14 підтримав клопотання, та просив його задовольнити.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України. Крім того, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на думку захисників відсутні, вказуючи що заявлені ризики є надуманими та не підтверджені ніякими доказами. Просили врахувати, те, що ОСОБА_6 офіційно працює, має родину, неповнолітню дитину, 2011 року народження, міцні соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації, проживання. Просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим,щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення,був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права,відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України визначено,що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення,а також наявність ризиків,які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений,засуджений може здійснити дії,передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий,прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав,передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини,у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного,обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання,у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого ;8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним,обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, встановлено, що в провадженні Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006921 від 07 липня 2014 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

20 квітня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легке тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження; у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
03 вересня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, ОСОБА_6 затримано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не виключене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.8 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини,відображену у пункті 175 Рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 ) те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об*єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Слідчий суддя вважає непереконливими доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри, оскільки на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані в клопотанні прокурора, а саме, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, серед яких є тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 , а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він раніше не судимий, працює, має родину, неповнолітню дитину, постійне місце реєстрації та проживання.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведеного, слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на зазначене слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням визначених ч.5 ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.2, 8, 131, 132, 176-178, 179, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 :

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання прокурору Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (за їх наявності).

Виконання ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 жовтня 2019 року, включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисниками протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1