ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/838/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 ,
Справа №619/368/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.149 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
перекладача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 21 травня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда Казахстан, громадянина РФ, росіянина, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Інесу ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , освіта середньо-спеціальна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 у листопаді 2017 року, маючи намір, направлений на торгівлю людьми, а також вербування осіб жіночої статі з використанням їх уразливого стану, з метою подальшої сексуальної експлуатації на території Російської Федерації вступив у попередню змову у складі групи з не встановленою особою, мешканцем Російської Федерації. ОСОБА_7 повинен був підшукати на території м. Харкова жінок, які через тяжкі особисті обставини можуть дати згоду на заняття проституцією, після чого, під час особистих зустрічей з ними, повен був досягти домовленості про їх переміщення через державний кордон України до Російської Федерації для надання сексуальних послуг, або знайти особу яка за грошову винагороду зможе підшукати та надати вищезазначених осіб жіночої статі для подальшої їх експлуатації на території Російської Федерації.
Дії ОСОБА_7 суперечать чинному законодавству України та Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, та покарання за неї, що доповнює Конвенцію ООН проти транснаціональної організованої злочинності 2000 року («Палермський протокол 2000 року») і Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми 2005 року, дані документи визначають поняття торгівлі людьми, окреслюють коло суспільно-небезпечних діянь, які підлягають обов`язковій криміналізації, передбачають основні стандарти запобігання, протидії торгівлі людьми.
Так, ОСОБА_7 у листопаді 2017 року, діючи за попередньою змовою в групі з невстановленою особою мешканцем РФ, через ОСОБА_12 , та з якою останні домовились здійснити торгівлю людьми у формі купівлі-продажу людини, підшукав на території м. Харкова, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 для заняття проституцією на території Російської Федерації, після чого ОСОБА_7 25.11.2017 року близько 12:30 години, знаходячись в приміщенні кафе «Коrritza», розташованому за адресою: м. Харків, вул. О. Яроша, буд. 18 Г, разом з ОСОБА_12 зустрілися з ОСОБА_13 та використовуючи її уразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, ОСОБА_7 досяг з нею домовленості про переміщення її через державний кордон України до Російської Федерації для надання сексуальних послуг, тобто завербував її з метою сексуальної експлуатації по спільному разом з невстановленою особою умислу.
Крім того, ОСОБА_7 у листопаді 2017 року, діючи повторно та за попередньою змовою в групі з не встановленою особою мешканцем РФ, через ОСОБА_12 , та з якою останні домовились здійснити торгівлю людьми у формі купівлі-продажу людини, підшукав на території м. Харкова, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 для заняття проституцією на території Російської Федерації, після чого ОСОБА_7 , 25.11.2017 року близько 13:00 години, знаходячись в приміщенні кафе «Коrritza», розташованому за адресою: м. Харків, вул. О. Яроша буд. 18 Г, разом з ОСОБА_12 зустрілися з ОСОБА_14 та використовуючи її вразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, ОСОБА_7 досяг з нею домовленості про переміщення її через державний кордон України до Російської Федерації для надання сексуальних послуг, тобто завербував її з метою сексуальної експлуатації по спільному разом з невстановленою особою умислу.
Крім того, ОСОБА_7 у листопаді 2017 року, діючи повторно та за попередньою змовою в групі з невстановленою особою мешканцем РФ, через ОСОБА_12 , та з якою останні домовились здійснити торгівлю людьми у формі купівлі-продажу людини, підшукав на території м. Харкова, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 для заняття проституцією на території Російської Федерації, після чого ОСОБА_7 27.11.2017 року близько 15:30 години, знаходячись в приміщенні супермаркету «Рост» розташованому за адресою: м. Харків пр. Перемоги 61 Ж, разом з ОСОБА_12 зустрілися з ОСОБА_15 та використовуючи її уразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, ОСОБА_7 досяг з нею домовленості про переміщення її через державний кордон України до Російської Федерації для надання сексуальних послуг, тобто завербував її з метою сексуальної експлуатації по спільному разом з невстановленою особою умислу.
Далі, реалізуючи свій сумісний з невстановленою особою мешканцем Російської Федерації злочинний умисел, ОСОБА_7 27.11.2017 близько 15.30 годин зустрівся з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в супермаркеті «Рост», розташованому за адресою: м. Харків пр. Перемоги 61 Ж, де ОСОБА_7 в ході проведення за вчиненням злочину, передав ОСОБА_12 частину обіцяних грошових коштів в сумі 100 доларів США з метою виконання раніше обумовленої торгівлі людьми, що саме по собі утворює склад закінченого злочину - торгівлі людьми у формі купівлі-продажу людини незалежно від наявності способів (обман, шантаж, використання уразливого стану тощо) після чого ОСОБА_7 направився разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в напрямку Російської Федерації, однак 27.11.2017 о 16.40 год. він був затриманий працівниками поліції на митному посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й кілометр траси «Харків - Бєлгород», при спробі переміщення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на територію Російської Федерації до м. Москва з метою їх подальшої сексуальної експлуатації.

Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч.2 ст. 149 КК України, як торгівля людьми, вчинена з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок районного суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Вважає необхідним постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 149 КК України у вигляді шести років позбавлення волі.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, який є громадянином іншої держави, фактично працює на території Російської Федерації; ступінь суспільної небезпеки, вчиненого злочину, який віднесено до категорії особливо тяжких.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить відмовити в її задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю скарги. Зазначає, що призначене покарання є справедливим, співмірним з характером вчинених дій, їх небезпечності та наслідків, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень.
Звертає увагу, що ОСОБА_7 визнав себе винним у скоєнні злочину та щиро розкаявся, співпрацював зі слідством, відшкодував в повному обсязі збитки потерпілим, які в суді першої інстанції не наполягали на застосуванні до нього покарання у виді позбавлення волі; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, має ряд хронічних захворювань та потребує постійного догляду з боку лікарів. Всі ці обставини були враховані судом при призначенні покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Стосовно апеляційного доводу прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації, а тому до нього не слід застосовувати звільнення від покарання з іспитовим строком, вважає таким, що не може бути врахований судом через наступне.
ОСОБА_7 , маючи посвідку на постійне проживання в Україні, має статус іноземця, який постійно проживає на території України, а згідно ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону. Законодавство України не містить застережень або окремих засад кримінального провадження стосовно іноземців, зокрема, щодо призначення покарання більш суворого ніж до громадян України.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги; вислухавши думку захисника адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого, які заперечували про задоволення апеляції прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , родина ОСОБА_7 є багатодітною сім`єю; на території України має власний будинок, в якому він постійно проживає та має посвідку на постійне місце проживання в Україні НОМЕР_1 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, районний суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 149 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від покарання з іспитовим строком.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання немає, призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

Стосовно апеляційних доводів прокурора про те, що судом першої інстанції не враховано дані про особу обвинуваченого, який є громадянином іншої держави, фактично працює на території Російської Федерації, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, то судом першої інстанції такі обставини враховані з достатньою повнотою.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 21 травня 2018 року стосовно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: