Справа №463/4909/19
Провадження №1-кс/463/2519/19
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

17 червня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 , погоджене Прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України, ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Луцьк, Волинської обл., зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, одруженому, маючому на утриманні двох дітей 2009 та 2015 року народження,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, -

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із можливістю внесення застави, розмір, якої обрахувати з урахуванням суми неправомірної вигоди, в гривневому еквіваленті на день одержання неправомірної вигоди та встановити 300 000 грн.

Клопотання мотивує тим, що Третім слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, (далі - ДБР) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 05.06.2019 за підозрою у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №146-ос від 04.06.2019 року, старшого лейтенанта ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, старший лейтенант ОСОБА_5 при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму, протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів.

Як вбачається з Примітки до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, ОСОБА_7 , не є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Статтею 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з приміткою до ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.364 КК України, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 є суб`єктом відповідальності за злочини вчинені у сфері службової діяльності та правопорушення пов`язані з корупцією.

Будучи працівником правоохоронного органу та перебуваючи на посаді заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 старший лейтенант ОСОБА_5 зобов`язаний додержуватись вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України згідно з якими захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 87, 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11, 16, 199 Статуту внутрішньої служби у Збройних Силах України, старший лейтенант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; зобов`язаний постійно виконувати завдання з безпосередньої охорони Державного кордону, шляхом добування інформації про злочини та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, запобігати таким злочинам, виявляти та затримувати винних у таких порушеннях.

Так, у невстановлений слідством час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на його особисте незаконне збагачення. Реалізуючи вказаний умисел останній, прийняв рішення зайнятися протиправною діяльністю, пов`язаною із переміщенням тютюнових виробів через державний кордон України поза пунктом пропуску, в порушення встановленого порядку ввезення та вивезення таких, з метою особистого збагачення.

На виконання вказаного умислу, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 проходить військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_4 , на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії, кулеметника, відділу прикордонної служби типу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », звернувся до останнього, із пропозицією щодо надання йому, ОСОБА_7 , неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, у сумі 15 20 доларів США за кожний незаконно переміщений через державний кордон України ящик тютюнових виробів.

Згідно з вказаною пропозицією, ОСОБА_5 разом з невстановленою на даний час слідством цивільною особою на ім`я ОСОБА_8 , планував зайнятись протиправною діяльністю, пов`язаною із переміщенням тютюнових виробів поза пунктами пропуску через державний кордон з України до Республіки Польщі і бажав організувати вказану протиправну діяльність на ділянці відповідальності ВПС «Амбуків».

Однак, задля неприпинення його протиправної діяльності військовослужбовцями прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », необхідно отримувати оперативну інформацію щодо обстановки на кордоні, часу та місця несення служби мобільними групами. У свою чергу ОСОБА_7 , перебуваючи на вищевказаній посаді, обізнаний із обстановкою на кордоні і може надати таку інформацію.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився, при цьому будучи в силу положень ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовцем спеціального правоохоронного органу та бажаючи викрити злочинну діяльність, ОСОБА_5 , одразу звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою.

Так, 15 червня 2019 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи разом із ОСОБА_7 на території автобусної станції № 2 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, на виконання попередньої домовленості, передав ОСОБА_7 грошові кошти у вигляді 200 доларів США, як неправомірну вигоду за надання останнім службової інформації про місця розташування мобільних груп та подальшого переміщення місцевими мешканцями поза межами розташування пунктів пропуску через державний кордон до Республіки Польщі, на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , тютюнових виробів.

Того ж дня останнього було затримано, після вчинення кримінального правопорушення.

15 червня 2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: допитами свідків ОСОБА_7 , протоколам огляду, а також іншими зібраними органом досудового розслідування доказами.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.

Тому, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також можуть виникнути ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком від чотирьох до восьми років, тому розуміючи тяжкість та невідворотність настання подальшого покарання, неможливість ухилитись від кримінальної відповідальності, у підозрюваного є всі підстави ухилитись від органів досудового розслідування всіма можливими засобами та способами.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 має відповідні зв`язки та авторитет серед посадових осіб прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , який він може використати для того, щоб будь-яким чином схилити працівників структурних підрозділів вищевказаних установ, що не є свідками по провадженню, однак мають доступ до документів, які мають суттєве значення по кримінальному провадженню або вплинути на інших осіб, що за своїми посадовими обов`язками мають доступ до документів, що безапеляційно доводять вину підозрюваного, на їх знищення, зміну, спотворення, або переховування будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , зловживаючи своїми зв`язками, дружніми відносинами та авторитетом має можливість впливати на свідків, зокрема на посадових та службових осіб прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вплив на яких саме і організував отримання неправомірної вигоди, а також використовуючи наявні можливості має реальну можливість впливати на заявника. Також, маючи довірливе ставлення до нього з боку посадових осіб прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , може використовувати свій особистий вплив на осіб, які були свідками вчинення та продовження вчинення злочину, шляхом їх залякування підкупу чи повідомлення компрометаційних матеріалів, з метою зміни їх свідчень, схилення до дачі неправдивих показів, оскільки у випадку застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваного фактично не можливо буде ізолювати останнього від спілкування з даними особами.

Оцінюючи в сукупності викладене, вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, тому просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні та просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили. Разом з тим, просили зменшити розмір застави та визначити таку у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 05.06.2019.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 15.06.2019, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2019, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 05.06.2019, 15.06.2019, протоколом огляду місця події від 15.06.2019, протоколом затримання особи від 15.06.2019, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 15.06.2019, повідомленням про підозру від 15.06.2019, витягом з наказу по особовому складу від 04.06.2019 про призначення ОСОБА_5 заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії, витягом з наказу по особовому складу від 28.02.2019 про призначення ОСОБА_7 інспектором прикордонної служби 2 категорії кулеметником 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби, посадовою інструкцією інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника відділу прикордонної служби, посадовою інструкцією заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби з персоналу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п.п.1, 2, 4, 5, 6, 7, 8 ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тому з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, використання службових зв`язків для незаконного впливу на свідків, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, приходжу до висновку, що ОСОБА_5 слід визначити заставу у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 48025 грн., оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та вищевказані ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема те, що згідно з довідкою про доходи загальна сума доходу підозрюваного за період з січня по червень 2019 року становить 50212 грн. 40 коп., а тому застава у розмірі триста тисяч гривень, яку просить обрати прокурор, є непомірною для підозрюваного.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України,-

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесять днів, починаючи з 18 год. 30 хв. 15 червня 2019 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 13 серпня 2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 48025 грн. (сорок вісім тисяч двадцять п`ять гривень).

У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1