ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/2257/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/779/19 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
адвокатів: ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000672 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 з доповненнями, ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свистуни Оршанського р-ну Вітебської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоіванівка Генічеського р-ну Херсонської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 липня 2019 року повернуто прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 16 вересня 2019 року включно.

Повертаючи обвинувальний акт суд виходив із того, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України, прокурором викладено без зазначення розміру майнової шкоди, завданої потерпілій.

Суд також зазначив, що додані прокурором акти про відмову обвинувачених від отримання копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, не містять будь-яких відомостей про те, що саме прокурор викликав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для вручення їм зазначених документів. Також суд послався на те, що в обвинувальному акті неправильно зазначене місце народження обвинуваченого ОСОБА_7 , так як зі слів останнього, він є уродженцем с. Свистуни, Оршанського району, Вітебської області, Республіки Білорусь.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд або домашній арешт. Посилається на допущені судом істотні порушення вимог КПК України, які полягали в незадоволенні його клопотання про виклик до суду прокурора та слідчого, оскільки проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надали йому можливості почути думку прокурора через поганий зв`язок. Стверджує, що суд не взяв до уваги відсутність доказів його винуватості, та те, що потерпіла неодноразово змінювала свої показання, відсутність документів на викрадений телефон, а також не визначення його вартості. Слідчий всупереч вимогам кримінального процесуального закону, вручив йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 152 КК України без присутності адвоката. Прокурор не прибував до слідчого ізолятору для вручення копії обвинувального акта. Вважає, що кримінальне провадження відносно нього сфальсифіковано.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Вважає ухвалу суду незаконною, невмотивованою і такою, що підлягає скасуванню. Посилається на те, що суд не взяв до уваги його аргументи, які стосуються фальсифікації слідчим кримінального провадження та спроби незаконного вручення без присутності захисника повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 152 КК України. Стверджує, що порушено його право на захист, гарантоване ст. 52 КПК України, оскільки залучення адвоката є обов`язковим. Зазначає, що оскільки йому фактично не було вручено повідомлення про підозру, він не набув статусу підозрюваного, а тому суд не мав права обирати щодо нього запобіжний захід. Вважає, що суд незаконно відмовив у задоволенні його відводу прокурору ОСОБА_11 Категорично заперечує щодо утримання його під вартою, оскільки він не скоював того, у чому його обвинувачують.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у Новокаховському міському суді Херсонської області.
Прокурор до закінчення апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду, а суд апеляційної інстанції закриває провадження.

Враховуючи, що прокурор до закінчення апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 403 КПК України апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю.

Потерпіла та її законний представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду провадження, в судове засідання не з`явилися, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги обвинувачених та просили їх задовольнити, прокурора, який просив апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як видно з матеріалів кримінального провадження 04.07.2019 року до Генічеського районного суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, ухвалами слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 21 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.07.2019 року включно.

У відповідності до приписів ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою суду від 18.07.2019 року на стадії судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 16.09.2019 року включно.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачених, суд врахував обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинувачених переховуватися від суду, впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, суд виходив із того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України, та у зв`язку з цим тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, що обвинувачені на час взяття їх під варту офіційно не працевлаштовані, не мали законного джерела доходу, є особами раніше судимими, проживали поза межами місця їх реєстрації.
З огляду на те, що судом не була допитана потерпіла та докази не досліджувались, суд дійшов вірного висновку про те, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілу.
На переконання судової колегії апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавлення волі, як на тому наполягають апелянти, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
Твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про допущені судом порушення вимог КПК України, які полягали в незадоволенні його клопотання про виклик до суду прокурора та слідчого, відсутність доказів його винуватості, те, що слідчий вручив йому повідомлення про підозру без присутності адвоката та те, що прокурор не прибував до слідчого ізолятору для вручення копії обвинувального акту є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства перелічені обставини при продовженні запобіжного заходу не враховуються.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на фальсифікацію слідчим кримінального провадження щодо нього та спробу незаконного вручення без присутності захисника повідомлення про підозру, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки суд, при вирішення цього питання врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, дані про особу обвинуваченого та сукупність інших відомостей, передбачених ст. 178 КПК України.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційні скарги належить залишити без задоволення.
Відповідно до положень ст. 419 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції має містити рішення щодо запобіжного заходу.
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 липня 2019 року строк тримання під вартою обвинувачених продовжений на 60 днів, до 16 вересня 2019 року включно.
Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд встановив наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинувачених переховуватися від суду, впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.
У поданому під час апеляційного розгляду клопотанні прокурор стверджує про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим через те, що продовжують існувати ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Зазначає, що обвинувачені мають погану репутацію.
Обвинувачені та їх захисники заперечили проти задоволення клопотання, вказуючи на недоведеність прокурором існування ризиків та просили змінити запобіжний захід на більш м`який.
Розглядаючи по суті клопотання прокурора, колегія суддів дослідила матеріали, що характеризують особи обвинувачених з метою встановлення визначених ст.ст. 177, 178 КПК України обставин.
Так, згідно матеріалів доданих прокурором до клопотання, обвинувачені на час взяття їх під варту офіційно не працевлаштовані, не мали законного джерела доходу, проживали поза межами місця їх реєстрації
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення особливо тяжких злочинів. Не має міцних соціальних зв`язків та утриманців.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину. Також не має міцних соціальних зв`язків та утриманців.
Обвинувачені на час затримання не мали офіційного джерела доходів, не були працевлаштованими.
Крім того, відомості про особу обвинувачених мають бути враховані наряду із іншими обставинами , визначеними ст. 178 КПК , зокрема обставинами вчинення злочину, у тому числі характером та його тяжкістю, репутацією обвинувачених, майновим та сімейним станом.
Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні за попередньою змовою сукупності умисних злочинів, в тому числі і особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я неповнолітньої особи, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Колегія суддів також враховує те, що потерпіла та свідки ще не були допитані, докази не досліджені.
Здійснення розгляду провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали щодо запобіжного заходу не виявляється можливим.
Оцінивши в сукупності відомості, що підлягали врахуванню при вирішенні клопотання, зважаючи на характер та тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла висновку , що ризик переховуватися від суду продовжує існувати та вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 17 вересня 2019 року.
Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а тому клопотання обвинувачених про зміну запобіжного заходу не можуть бути задоволені.
На думку колегії суддів, у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених, і не є надмірним та таким, що принижує їх у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376 ч.2, 403, 404, 405, 407, 419, 331 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити.

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України, - без змін.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 17 вересня 2019 року по 15 листопада 2019 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 17 вересня 2019 року по 15 листопада 2019 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2 / ОСОБА_3 / ОСОБА_4
З оригіналом згідно
(Суддя) ОСОБА_2