У Х В А Л А
іменем України

07 червня 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Борисівка Борисівського району Бєлгородської області, є громадянином України, має вищу освіту, розлучений, працює директором департаменту розвитку телекомунікаційних технологій та зв`язку Харківської міської ради Харківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , також має фактичне місце проживання в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

07.06.2019 старший слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_6 у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 07.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, за наступних обставин:

06.06.2019 близько 18:00 години ОСОБА_4 на автомобілі "Skoda Kodiaq", типу легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав до крамниці ФОП " ОСОБА_7 ", що розташована по АДРЕСА_1 , де перебував місцевий мешканець ОСОБА_8 , та між ними виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 , який був у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на вчинення хуліганських дій.

Того ж числа близько 18:20 години, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 діючи із хуліганських мотивів з особливою зухвалістю, яка виявилася в нахабному поводженні, поєднаному із насильством, що спричинило тілесне ушкодження, маючи раптово виниклий умисел на вчинення хуліганських дій із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та виражаючи явне нехтування до існуючих в суспільстві норм моралі та поведінки, дістав із автомобіля, на якому приїхав, травматичний пістолет "ПСМ-Р" 9мм, та грубо порушуючи громадський порядок, перебуваючи в громадському місці, незважаючи на те, що поряд знаходилися сторонні особи, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи той факт, що грубо порушує громадський порядок, діючи цілеспрямовано з метою спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , не бажаючи заподіяти шкоди здоров`ю сторонніх осіб, але свідомо допускаючи можливість настання таких наслідків, здійснив не менше трьох прицільних пострілів в останнього, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення, чим спричинив ОСОБА_8 вогнепальне поранення передньої черевної стінки.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення слідчий у клопотанні посилалася на дані протоколів слідчих дій.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий вважала, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, стверджувала, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 необхідно обрати у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду клопотання не заперечував своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення, під час якого з використанням травматичного пістолету спричинив потерпілому тілесне ушкодження. Водночас, просив врахувати, що перший постріл він здійснив у повітря, а коли потерпілий не зупинився, почав стрілянину в його бік. Також, ОСОБА_4 стверджував, що на час подій, у зв`язку з якими йому повідомлено про підозру, він не перебував у стані сп`яніння, а був тверезий і самостійно викликав поліцію, оскільки застосував спецзасіб.

Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати у відношенні нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання слідчого заперечував, просив застосувати у відношенні підозрюваного запобіжний захід - особисте зобов`язання. На обґрунтування заперечень проти клопотання слідчого послався на поведінку підозрюваного, його стан здоров`я, наявність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та місцем роботи.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР №0000487 від 07.06.2019; повідомлення про підозру від 07.06.2019; доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, документів, що містять відомості про особу підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення надані вагомі докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого, у разі визнання винуватим за частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, повідомлені підозрюваним відомості про його зареєстроване та фактичне місце проживання, вказують на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду.

Водночас, стороною обвинувачення не надано доказів існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність одного із зазначених у клопотанні ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Оцінивши обставини визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує один з ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на який вказується у клопотанні.

Відповідно до частини 4 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Під час обрання запобіжного заходу враховано наявність у підозрюваного постійного зареєстрованого місця проживання та місця роботи, наявність міцних соціальних зв`язків як за місцем проживання, так і за місцем роботи, виключно позитивну характеристику підозрюваного за місцем роботи, що в цілому свідчить про позитивну репутацію підозрюваного.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним і достатнім є запобіжний захід - домашній арешт із забороною покидати місце проживання у певний період доби.

Під час судового розгляду клопотання підозрюваний повідомив, що на даний час проживає за зареєстрованим місцем проживання, виїзд на роботу о 07:00 годині, повернення додому з роботи о 21:00 годині.

За таких обставин, до підозрюваного належить застосувати запобіжний захід - домашній арешт за зареєстрованим місцем проживання із забороною покидати місце проживання з 21:00 години по 07:00 годину наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного належить покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою; не відлучатися із Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 ; носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

3. Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 години до 07:00 години наступного дня.

4. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою; не відлучатися із Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 ; носити електронний засіб контролю.

5. Підозрюваного ОСОБА_4 негайно звільнити з під варти із зали суду.

6. Виконання ухвали покласти на Зміївський відділ поліції ГУНП в Харківській області.

7. Строк дії ухвали - до 07 серпня 2019 року.

8. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1