Справа № 584/1640/19
Провадження №1-кс/584/868/19
УХВАЛА
30.10.2019 м. Путивль
26 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, досудове розслідування якого здійснює Путивльське ВП.
Своє погоджене з прокурором клопотання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 25.10.2019 невстановлена особа, пересуваючись на автомобілі ГАЗ, моделі 5312, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , та перебуваючи на проїжджій частині зі сполученням с. Нова Слобода Путивльського району в сторону м. Путивль, автомобіль був зупинений працівниками поліції Путивльського ВП, під час перевірки документів на пісок, який перевозили у кузові автомобіля, використала підроблений документ на перевезення піску.
25.10.2019 працівниками поліції Путивльського ВП під час огляду місця події, а саме - ділянки місцевості, що знаходиться на проїжджій частині між с. Нова Слобода Путивльського району в бік м. Путивль, на якій виявлено автомобіль марки ГАЗ 5312, синього кольру, в якому в кузові малася купа піску. Даний автомобіль разом з піском у кузові вилучено та поміщено на штрафмайданчик Путивльського ВП.
Від працівників ФОП " ОСОБА_4 ", а саме від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 стало відомо, що вказані працівники 25.10.2019 близько 08:00 год. поїхали до с. Мачулища Путивльського району, щоб встановити зупинку, при цьому, пісок вони накопали у вищезазначеному селі та поїхали до м. Путивль. В подальшому, пересуваючись на автомобілі ГАЗ 5312, синього кольору, за кермом якого був ОСОБА_5 , були зупинені працівниками поліції Путивльського ВП, які попросили пред`явити документи на пісок, котрий знаходився у кузові вказаного автомобіля, але вони у них були відсутні.
Від керівника ФОП " ОСОБА_4 " - ОСОБА_4 стало відомо, що він уклав договір з головою Мачулищанської сільської ради про зведення зупинки у с. Мачулища Путивльського району та 25.10.2019 зупинка була зведена його працівниками, під час його опитування він просив залучити до матеріалів накладну від 25.10.2019 про те, що ним був придбаний пісок у ФОП " ОСОБА_8 " вагою 2000 кг.
На даний час первіряється законність придбання вищевказаного піску.
Приймаючи до уваги, що вилучений атмобіль ГАЗ 5312, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, належний ОСОБА_4 , є знаряддям ввчинення кримінального правопорушення, а купа піску, який був виявлений у автомобілі, є предметом злочину, а відповідно речовими доказами, з метою позбавлення можливості їх відчуження у будь-який спосіб, просив накласти арешт на це майно.
Слідчий в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Власник майна - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, у задоволенні клопотання просив відмовити.
В силу положень ч. 1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання зазначених осіб в силу положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалося.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, зважаючи на таке.
В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).
Відповідно п. 1-3, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК); наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою злочину (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3-4 ч. 2 ст. 170 КПК); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до ЄРДР внесені відомості про те, що 25.10.2019 невстановлена особа, пересуваючись на автмобілі ГАЗ, моделі 5312, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 та перебуваючи на проїжджій частині зі сполученням с. Нова Слобода Путивльського райогу в сторону м. Путивль, автомобіль був зупинений працівниками поліції Путивльського ВП, під час перевірки документів на пісок, який перевозили у кузові автомобіля, використала підроблений документ на перевезення піску. Цього ж дня у період часу з 14:45 години до 15:07 години проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто кузов вказаного автомобіля, де знаходився пісок. Під час проведення огляду вилучено автомобіль ГАЗ 5312 д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходився пісок.
Вирішуючи питання щодо щодо арешту майна, слідчий суддя враховує сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.
Як вбачається із матеріалів, доданих до клопотання, відомості до ЄРДР внесено за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.
Разом з тим, втручання у право власності шляхом накладення арешту на автомобіль ГАЗ 5312 д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходитьсяся пісок, на думку слідчого судді не є виправданим, оскільки відсутня об`єктивна необхідність в цьому, враховуючи при цьому правову підставу, можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні та відсутність зв`язку між вказаним майном і внесеними відомостями в ЄРДР.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак, слідчим не було додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, та свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.
Само по собі наявність у матеріалах провадження постанови слідчого про визнання речовими доказами автомобіля ГАЗ 5312 д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходитьсяся пісок, не може бути враховано як мета для накладення арешту у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Як вбачається зі змісту копії накладної від 25.10.2019, відповідно до якої ФОП " ОСОБА_8 " було відпущено ФОП " ОСОБА_4 " пісок у кількості 2000 кг, що додана до матеріалів клопотання, вказаний документ не містить відомостей про транспортний засіб, яким здійснювалося перевезення вказаного піску.
Враховуючи те, що слідчим заявлено клопотання про накладення арешту саме на автомобіль ГАЗ 5312 д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходиться пісок,що не відповідає вимогам, передбаченим ст.98 КПК України щодо речових доказів, на які може бути накладено арешт, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. 98, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170, 171-175 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1