05.11.2019 363/2799/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

потерпілої та законного

представника ОСОБА_5 ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000752 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Димер Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючого посаду молодшого помічника начальника військового наряду 2 взводу охорони 3 роти охорони 1 батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

27.06.2016 року близько 22 години 35 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 проявив необережність у формі злочинної недбалості у порушення вимог п. 12.3 та п. 12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію 01.01.2002 року, рухаючись по автомобільній дорозі «Київ Овруч» на 45 км по вул. Соборна смт. Димер Вишгородського району Київської області у напрямку м. Овруч, яка на вказаній ділянці дороги має по одній смузі руху в кожному напрямку, освітлюється штучним освітленням електроопори, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, у темну пору доби, в умовах достатньої видимості, при виникненні небезпеки для руху заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу негайно не вжив, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїжджу частину поза межами пішохідного переходу зліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування гальмування.
У результаті наїзду ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забитих ран (у праві паховій западині), садна, в лобовій області з права, відшарування м`яких тканин в проекції гребня правої клубової кістки, крововиливи у м`які тканини голови в правій скронево потиличній області, які згідно висновку експерта № 207 тр. від 29.06.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Причина смерті ОСОБА_9 черепно мозкова травма, перелом кісток зводу і основи черепа з крововиливом під оболонки в речовину і в шлуночки головного мозку.
Грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 12.3, 12.2 Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України не визнав повністю та пояснив, що дійсно 27.06.2016 року близько 22 години 35 хвилин, він керував автомобілем «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по автомобільній дорозі «Київ Овруч» на 45 км по вул. Соборна смт. Димер Вишгородського району Київської області у напрямку м. Овруч зі швидкістю 60 км/год. Коли він виїжджав з повороту побачив трьох чоловік, які стояли на зустрічній смузі руху. Потерпілий ОСОБА_9 не очікувано почав наближатися до його смуги руху та автомобіля та після цього відбувся наїзд. Технічної можливості екстрено загальмувати у нього не було, а тому він загальмував вже після того, як наїхав на потерпілого. В той день він алкогольних напоїв не вживав, дорога була освітлена.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілих, свідків та іншими дослідженими судом доказів в їх сукупності та взаємозв`язку.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла та законний представник ОСОБА_5 - ОСОБА_5 пояснила, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_9 та матір`ю потерпілої ОСОБА_5 . Вказала, що ДТП вона не бачила. В цей день, ОСОБА_9 перебував у бабусі за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначила, що у вечорі того дня, вона спілкувалася з сином, він збирався на дискотеку. Вказала, що її син за час життя займався футболом. Однак, ОСОБА_9 не міг бігти в той день, оскільки у нього була хвора нога. Після смерті сина у її доньки ОСОБА_5 глибока депресія, втрата зору. Вона була присутня на слідчому експерименті. Цивільні позови підтримала повністю та просить призначити ОСОБА_8 максимальну міру покарання.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він є вітчимом потерпілого ОСОБА_9 . На місці події його не було, він з родиною перебував в той день вдома, а тому на власні очі нічого не бачив. В той день ОСОБА_9 він не бачив, оскільки він перебував у бабусі. Після дзвінка вони поїхали на місце ДТП, на якому було вуличне освітлення та горіли ліхтарі. ОСОБА_8 грошові кошти їх родині не сплачував, вибачення не просив, після ДТП вони не спілкувалися. Їх донька ОСОБА_5 та сестра загиблого ОСОБА_9 після смерті брата має дуже поганий психологічний стан. Вказав, що він як водій вважає, що ОСОБА_8 вибрав дуже велику швидкість руху, чим грубо порушив ПДР України, що призвело до таких наслідків. Цивільний позов також підтримав повністю та просить призначити ОСОБА_8 максимальну міру покарання у виді позбавлення волі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є однокласником та другом потерпілого ОСОБА_9 . Все відбулося в червні 2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин в Київській області, Вишгородського району, смт. Димер, де він разом з ОСОБА_11 переходили дорогу, не по пішохідному переходу, а їм на зустріч йшов ОСОБА_12 . Він зупинився поряд з ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 продовжив рухатись далі. Освічення вулиці було добре, автомобіль ОСОБА_8 він бачив далеко, а коли ОСОБА_9 побачив автомобіль то почав швидше рухатись вперед. Транспортний засіб ОСОБА_8 вдарив Данила правою фарою. Вони шли спочатку один поряд з другим, а потім він зупинився з ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 зробив шаг вперед коли вже була машина.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він є другом потерпілого ОСОБА_9 . Все відбулося в літку 2016 року, в Київській області, Вишгородського району, смт. Димер. Він разом з ОСОБА_11 шли з клуба. Освітлення вулиці було добре. В той день він з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Швидкість руху автомобіля ОСОБА_8 була завелика. ОСОБА_12 та ОСОБА_9 почали переходити дороги. Коли сталося зіткнення він перебував на тротуарі. На середні дороги ОСОБА_11 зустрів ОСОБА_12 . Також знає, що у Данила була зроблена операція на пальці ноги, після чого на футбол він вже не ходив. ОСОБА_12 попереджував щодо автомобіля ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є другом потерпілого ОСОБА_9 та знайомий з ОСОБА_8 . В літку 2016 року він вийшов гуляти з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . Вони всі разом пішли за школу, де розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_9 пішли в сторону клуба. Він бачив їх та як вони шли по тротуару та він збирався перейти до них. Він побачив автомобіль, який був далеко від нього. Потім він почав переходити дорогу, та в центрі дороги вони привіталися та він пішов, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пішли на іншу сторону. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 шли разом, а він йшов до ОСОБА_13 . Проходили дорогу не по пішохідному переходу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона є однокласницею ОСОБА_9 . В літку 2016 року близько 21 години 00 хвилин вона перебувала в парку у смт. Димер Вишгородського району Київської області. Звернула увагу, як три молоді особи проходили мимо, пили, як їй здалося вони були неповнолітніми. Приблизно через годину вона почула звук та після цього підійшла на місце аварії та хотіла допомоги, але не змогла навіть перевірити пульс, оскільки люди загороджували місце аварії. ОСОБА_8 перебував на місці події, за кермом транспортного засобу також перебував ОСОБА_8 . Один хлопець був великої статури, а інших хлопців вона не пам`ятає, у них були пляшки з пивом, шаталися, у них була порушена координація руху. З місця де вона перебувала, вона бачила дорогу та бачила як рухається автомобіль ОСОБА_8 . Швидкість руху автомобіля була невелика. На дорозі був один ліхтар біля музичної шкоди.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він навчався разом з загиблим ОСОБА_9 та був свідком ДТП. Він бачив як рухався автомобіль зі сторони м. Києва та Данило повернувся на зустрічну смугу руху і його збила машина. Він бачив, як на проїжджій частині стояли хлопці ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . Перед ДТП він бачив їх в клубі, вони перебували в алкогольному сп`янінні. Він не бачив жодних вад у ОСОБА_9 . Освітлення на вулиці не було, тільки на пішохідному переході. Удар був з правої сторони автомобіля. Фари у автомобіля були включені, він рухався нормально, при зіткненні водій почав гальмувати. Після ДТП він підійшов на це місце і побачив, що тіло ОСОБА_9 лежало на дорозі, а голова на узбіччі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він був статистом при проведенні слідчого експерименту на якому був присутній обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_5 . Вказав, що він важить 96 кг, зріст його складає 188 см., спортом він не займається. Зі слів водія ОСОБА_8 та свідків, він показував рух потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що в 2016 році він був тренером в футбольному клубі в якому займався ОСОБА_9 . У Данила була зайва вага, у зв`язку з чим у нього був легший режим тренування, у нього також були проблеми з ногою, оскільки він отримав травму. Із за травми він перестав тренуватися. За день до трагедії він бачився з ОСОБА_9 та планував поїздку на футбол. З урахуванням структури тіла та травми ОСОБА_9 вважає, що останній не міг так розвернутися та побігти.
Допитаний в судовому засіданні старший судовий експерт Київського НДІКЦ ОСОБА_18 пояснив, що працює з 2009 року судовим експертом. Пояснив, що ним складався висновок № 12-1/1376 від 13.07.2017 року при проведення якого ним враховувалися вихідні дані, покази свідків та обвинуваченого. Також він був присутній при слідчому експерименті. Темп руху показував водій ОСОБА_8 . Статист був крупніше ніж обвинувачений. З його боку зауважень щодо складення протоколу слідчого експерименту не було. Крім того, на виконання ухвали суду від 29.11.2018 року ним проведено додаткову судову авто технічну експертизу №12-1/2505 від 13.02.2019 року, згідно заданого комплексу вихідних даних було встановлено, що водій автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.06.2016 року, додатків до нього, ілюстративної фототаблиці та схем до протоколу, з яких видно, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 27.06.2016 року на нерегульованому пішохідному переході 45 км автодороги Київ Овруч по вул. Соборна у смт. Димер Вишгородського району Київської області. Огляд місця події проводився у ясну погоду, опадів не було, в темну пору доби з частковим освітленням. Автомобіль «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджено передній бампер в правій частині, пошкоджено лобове скло з правого боку, деформовано капот з права, пошкоджено решітку радіатора, пошкоджено праву бокову фару.
- висновком судово медичного експерта Вишгородського РВ КЗ КОР «КОБ СМЕ» ОСОБА_19 № 207тр.-2016р. встановлено, що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_9 , 2001 року народження, могли відбутися від дій тупих предметів або від ударів об них, що могло мати місце при автомобільній травмі, у строк та при обставинах, які викладені в постанові про призначення вказаної експертизи. В момент первинного контакту потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні тіла, можливо в динаміці та найбільш вірогідно був звернений правою боковою по верхньою тіла до транспортного засобу. Після первинного контакту, вірогідно всього трапилося закидання тіла на капот з подальшим відкиданням тіла та падінням на дорожнє покриття на ліву бокову поверхню тіла. Всі описані тілесні пошкодження у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та знаходяться в причино наслідковому зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно мозкової травми із переломом кісток своду та основи черепу із крововиявленнями по оболонці, у речовину та у шлуночки головного мозку. Також при судово токсилогічному обстеженні в крові трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 2,25%, що за життя мало відповідати середньої ступені алкогольного сп`яніння.
- висновком старшого судового експерта Київського обласного науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України від 29.09.2016 року № 19/8-02/1145 встановлено, що система робочого гальма автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено. Рульове керування автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент огляду, знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено.
- з листа Служби автомобільних доріг у Київській області від 30.08.2016 року № 06с/3081 видно, що проїзна частина на ділянці автомобільної дороги Р-02 Київ Овруч, км 44+800 км. 45+500 в межах смт. Димер має асфальтобетонне покриття шириною 7,5 м та знаходиться в задовільному експлуатаційному стані. Систем відео спостереження на автодорозі не передбачено.
- з акту судово токсикологічного дослідження, складеного завідувачем відділення судово медичної токсикології Київського обласного бюро судово медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_20 № 276 від 02.07.2016 року встановлено, що при судово токсикологічному дослідженні крові гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , метиловий, етиловий спирти та пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери не виявлені.
- з відповіді Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 06.04.2017 року № 33/02-31 видно, що в червні місяці, в ніч з 27 на 28 червня 2016 року ділянка дороги загальнодержавного значення Р-02 Київ Овруч (біля будинку культури по вул. Соборна, 20) була освіченою ліхтарями зовнішнього вуличного освітлення. Також, надано схему розміщення ліхтарів вуличного освітлення на вищевказаній ділянці дороги, яка міститься в матеріалах справи.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2017 року о 22 год. 30 хв. по 16.06.2017 року до 00 год. 25 хв. за участю: потерпілої ОСОБА_5 , представника ОСОБА_4 , статиста ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , експерта ОСОБА_18 , понятих: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 розповів про обставини ДТП, показав місце зіткнення, траєкторію та швидкість руху його автомобіля, траєкторію та швидкість руху потерпілого. Зауважень до протоколу слідчого експерименту не надходило. ОСОБА_8 додав, що відстані, які він зазначив, ним показувались приблизно, оскільки він знаходився в русі.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2017 року о 00 год. 35 хв. до 01 год. 30 хв. за участю: потерпілої ОСОБА_5 , представника ОСОБА_4 , статиста ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , експерта ОСОБА_18 , понятих: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та свідків: ОСОБА_10 із представником ОСОБА_23 , ОСОБА_13 із представником ОСОБА_24 та ОСОБА_12 разом з представником ОСОБА_25 . Свідки розповіли про обставини ДТП, на місці показали траєкторію та швидкість руху автомобіля, траєкторію та швидкість руху потерпілого ОСОБА_9 , місце наїзду на потерпілого. Зауважень до протоколу слідчого експерименту не надходило.
- висновком старшого судового експерта відділу автотехнічних досліджень лабораторії інженерних, економічних, товарознавчих досліджень та оціночної діяльності Київського НДІКЦ МВС України ОСОБА_18 від 13.07.2017 року № 12-1/1376 згідно якого видно, що в заданій дорожньо транспортній ситуації, водій автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 та п. 12.2 ПДР України. В заданій дорожньо транспортній ситуації швидкість руху автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху. За даних дорожніх умов, згідно показів ОСОБА_8 водія автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху. За даних дорожніх обставин, згідно показів ОСОБА_10 , водій автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху. В даній дорожньо транспортній ситуації, згідно показів ОСОБА_13 , водій автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху.
- висновком старшого судового експерта відділу авто технічних досліджень лабораторії інженерних, економічних, товарознавчих досліджень та оціночної діяльності Київського НДІКЦ МВС України ОСОБА_18 від 13.07.2017 року № 12-1/1065 відповідно до якого видно, що механічні пошкодження автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , характерні для контакту з тілом пішохода, описані в дослідницькій частині висновку. Характер механічних пошкоджень автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , напрямок зміщення деформованих деталей, напрямок слідів тертя (нашарувань та відшарувань покриттів) свідчить про те, що даний транспортний засіб контактував з пішоходом правою передньою частиною. Наїзд автомобілем «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 , на пішохода, відбувся на смузі руху в напрямку до м. Овруч, до початку осипу первинних об`єктів. Встановити експертним шляхом більш точне розташування місця наїзду на пішохода, не надається можливим, через відсутність в наданих на дослідження матеріалах кримінального провадження необхідного для цього комплексу слідової інформації.
Вказані у протоколах та додатках до нього відомості підтверджують встановлені судом обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу узгоджується зі свідченнями свідків і потерпілих, допитаних під час судового розгляду, так і поясненням обвинуваченого.

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просив суд визнати недопустимими доказами, посилаючись на порушення норм кримінально-процесуального законодавства, а саме: протокол проведення слідчого експерименту від 16.06.2017 року за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а також дані при цьому їх покази, так як протокол не містить підписів та прізвищ жодного зі свідків, відсутні належне попередження свідків про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів;
висновок №12-1/1376 інженерно-транспортної експертизи від 13.07.2017 року в частині, що стосується дослідження, розрахунків та відповідей на поставлені органом досудового розслідування перед експертом 4 та 5 питань, відносно наявності у водія автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху за дорожніх обставин, згідно показів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ;
протокол проведення слідчого експерименту від 26.11.2018 року за участю статистів ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , а також отримані при проведенні цієї слідчої дії параметри часу їх бігу при контрольних замірах подолання відстані в 4 м. 30см.;
висновок №12-1/2505 судової авто технічної експертизи від 13.02.2019 року, згідно до якого, експерт дійшов висновку, що водій автомобіля «Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 вже мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.
У статті 87 КПК України чітко зазначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Під час судового розгляду кримінального провадження судом було встановлено, що під час проведення слідчого експерименту 16.07.2017 року замість статиста бігав сам водій ОСОБА_8 , який за масою тіла, зростом та статурою був меншим ніж потерпілий ОСОБА_9 , у зв`язку із чим ухвалою суду від 21.11.2018 року було задоволено клопотання представника потерпілих ОСОБА_4 та доручено прокурору військової прокуратури Дарницького гарнізону провести додатковий слідчий експеримент шляхом відтворення обставин події, що мала місце 27.06.2016 року близько 22 год. 30 хв. на автомобільній дорозі «Київ-Овруч» на 45 км по вул..Соборна смт.Димер Вишгородського району Київської області за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , експерта ОСОБА_18 , представника потерпілих ОСОБА_4 та статиста, який за зрістом та статурою схожий на потерпілого ОСОБА_9
26.11.2018 року з 11 год. 02 хв. до 11 год. 44 хв. був проведений слідчий експеримент за участю: обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_4 , експерта ОСОБА_18 , статистів ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , понятих: ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 відмовилися від підпису протоколу про проведення слідчого експерименту та надали письмове зауваження до цього протоколу.
З урахуванням даних додаткового слідчого експерименту від 26.11.2018 року, ухвалою суду від 29.11.2018 року задоволено клопотання представника потерпілих та призначено по справі додаткову судову автотехнічну експертизу.
Згідно висновку старшого судового експерта відділу авто технічних досліджень лабораторії інженерних, економічних, товарознавчих досліджень та оціночної діяльності Київського НДІКЦ МВС України ОСОБА_18 від 13.02.2019 року № 12-1/2505 видно, що в даній дорожньо транспортній ситуації, згідно заданого комплексу вихідних даних, водій автомобіля Додж Стратус 2.5» д.н.з. НОМЕР_2 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.
Оцінюючи досліджені докази надані стороною обвинувачення за критерієм допустимості судом встановлено наступне.
В статті 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Оцінюючи даний доказ з іншими доказами по справі, суд приходить до переконання, що протокол слідчого експерименту та висновок експерта є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 85, 86 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.101 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на питання, поставлені особою, яка залучила експерта.
Суд не погоджується з доводами захисника щодо визнання недопустимими докази, вважає, що протокол слідчого експерименту складений у відповідності з вимогами КПК України та висновок експерта вмотивований, базується на матеріалах справи, складений у відповідності до вимог ст.101, 102 КПК України, відповідає об`єктивним обставинам справи, а тому піддавати його сумніву немає підстав, також узгоджується з поясненнями експерта ОСОБА_18 , допитаного у судовому засіданні та показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 даними ними як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду та які були попередженні про кримінальну відповідальність згідно ст.384, 385 КК України.
Суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.
Всі досліджені доказі є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою та взаємопов`язаною у зазначеному кримінальному провадженні.
Таким чином, вказаний висновок доводить порушення обвинуваченим ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до наслідків, викладених вище та наявні у нього можливості запобігти їх настанню, шляхом дотримання вимог п. 12.3, 12.2 Правил дорожнього руху України.
Крім того, аналізуючи свідчення свідків, які були допитані під час судового слідства, зокрема свідчення ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього слідства, останні були попереджені про кримінальну відповідальність. Крім того, їх свідчення та пояснення узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, а саме протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, проведення слідчих експериментів, висновками експертиз, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 , що він не мав технічної можливості уникнути наїзд на потерпілого ОСОБА_9 , оскільки його пояснення суперечать висновкам експерта, які дослідженні у суді та поясненнями свідків та експерта ОСОБА_18 , а тому, суд розцінює позицію обвинуваченого про не визнання своєї вини у скоєнні злочині як бажання уникнути від відповідальності та покарання за скоєння тяжкого злочину.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що встановлено ст.22 КПК України.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.
Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд. Даних обставин під час розгляду кримінального провадження та недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 85-89 КПК України судом не встановлено.
Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель потерпілого ОСОБА_9 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вивченням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середньо спеціальну освіту, має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, неодружений, має місце постійного проживання, за яким характеризується позитивно.
Обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд, враховуючи, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, і ніхто не може свавільно позбавити її життя, приймаючи до уваги ступінь тяжкості і обставини вчиненого злочину, а також тяжкість наслідків, що настали, та враховуючи думку потерпілих щодо суворої міри покарання, вважає, що відбувати покарання ОСОБА_8 повинен лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідно призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування до призначеного покарання положень ст.ст. 75, 76 КК України, а також ст.69 КК України, які б давали суду можливість звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбуття покарання із випробуванням або застосувати більш м`яке покарання.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
З огляду на обставини вчиненого злочину, нехтування обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, судом окремо зазначається про наявність достатніх підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.
Таку міру покарання суд застосовує до обвинуваченого ОСОБА_8 , враховуючи конкретні обставини справи та ступень тяжкості вчиненого ним злочину, грубість порушень вимог Правил дорожнього руху України, що потягло за собою тяжкі наслідки в вигляді загибелі потерпілого від ДТП; враховуючи відсутність осуду свого діяння з боку ОСОБА_8 , який не зважаючи на тривалий час, що пройшов з дня ДТП, не тільки не компенсував спричиненої моральної шкоди, а навіть не намагався цього зробити; позицію потерпілих, які втратили близького родича та просили призначити ОСОБА_8 максимальну міру покарання.
Потерпілими пред`явлено цивільні позови, в яких вони просять стягнути на їх користь з ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн. кожному, посилаючись на те, що внаслідок ДТП загинув син та брат ОСОБА_9 суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з врахуванням вимог ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, з огляду на перенесену потерпілими глибину душевних страждань, що пов`язані зі смертю рідної людини, вимушеними змінами у життєвих планах і стосунках, а також з огляду на засади розумності і справедливості, ступінь вини обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 250000 грн. кожному.
Процесуальні витрати, у відповідності до ст. 124 КПК України, за проведення експертиз у сумі 6264 гривень слід стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.
Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.
В ході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.
Керуючись статтями 100, 124, 369-375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання рахувати з дати фактичного затримання ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 6264 грн.
Речовий доказ по справі: автомобіль марки « DODGE-STRATUS 2.5» 2005 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_30 та свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_3 від 19.05.2015 року повернути власнику за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1