ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3035/19 Справа № 191/2143/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням, а також просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 06 квітня 2016 року по 09 жовтня 2017 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розглядаючи клопотання, суд першої інстанції належним чином не врахував, що він характеризується позитивно, має заохочення, стягнень не мав, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання.
Також вказує на те, що з 06 квітня 2016 року по 09 жовтня 2017 року він перебував у слідчому ізоляторі, а тому вони повинні бути зараховані у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_7 раніше неодноразово відбував покарання за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не ставав, знову вчиняв злочини, та на цей час відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років за тяжкі умисні злочини. Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_7 покарання на більш м`яке, враховано те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів, отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_7 можливе в умовах обмеження волі.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити у задоволенні вимог за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Положеннями ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. При цьому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за умови, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням ОСОБА_7 на підставі ст. 82 КК України, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, і з цього приводу суд в ухвалі зазначив мотиви, з яких дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання.
Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання призначене за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року за ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 153, ч. ч. 1, 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, та за період відбування вказаного покарання у Державній установі Синельниківська виправна колонія № 94 з 01 листопада 2017 року засуджений ОСОБА_7 відбув 1/2 частину строку покарання, характеризується позитивно, має 3 заохочення, одне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку, але факт відбуття засудженим певної частини строку покарання та наявності позитивної характеристики, не є достатньою підставою для застосування до засудженого ст. 82 КК України, що є правом суду.
Доводи апеляційної скарги засудженого про його позитивну характеристику, а також те, що він має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, а стягнення зняте, підтверджується наданими матеріалами, але виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Так, 30 листопада 2018 року комісією установи відмовлено у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке, як такому, що не став на шлях виправлення (а. п. 9).
Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність застосування положень ст. 82 КК України, з урахуванням того, що шлях виправлення засудженого має пройти певні часові проміжки, які не можуть бути скорочені шляхом застосування заохочень, позитивної поведінки, відсутність стягнень, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається ще досить тривалий проміжок часу.
Разом з тим, відповідно до ст. 82 КК України застосування положень щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким після фактичного відбуття засудженим визначеного строку покарання є правом суду.
При цьому, судом першої інстанції було не лише досліджено позитивну характеристику засудженого, відомості про наявність заохочень, але і об`єктивно вивчено матеріали особової справи, на підставі яких зроблено висновок, що відбування ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі передбачає короткочасний виїзд за межі виправного центру, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів, а тому вказані судом обставини в сукупності не дають підстав для застосування положень ст. 82 КК України з огляду на передчасність висновків про те, що засуджений став на шлях виправлення.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання, оскільки на думку колегії суддів відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 протягом фактичного строку відбування покарання став на шлях виправлення, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Доводи засудженого щодо зарахування строку попереднього увязнення у строк покарання, а саме: з 06 квітня 2016 року по 09 жовтня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України не приймаються до уваги, оскільки вказане питання не розглядалось в суді першої інстанції 03 вересня 2019 року, але вирішення вказаного питання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, можливо в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4