Ухвала
15жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 0810/5476/2012
провадження № 51-370 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої Крет Г. Р.,
суддів Бущенка А. П., Григор`євої І. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21серпня 2019 року,
установив:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Скаржник заперечуючи законність ухвали має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, саме істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування або зміни оспорюваного рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.

Однак усупереч законодавчим приписаму поданій скарзі не викладено обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень вимог закону, що відповідно дост. 412 КПКє істотними та тягнуть за собою обов`язкове скасування оскарженої ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, з огляду на правила глави 34 КПК (провадження за нововиявленими або виключними обставинами) в їх взаємозв`язку, зважаючи також на точний зміст ст. 5 вказаного Кодексу.Засуджений у своїй касаційній скарзі вказує, що рішення апеляційного суду є незаконним, оскільки йому відмовлено у доступі до правосуддя, крім того, зазначає що порушене його право на захист, проте не обґрунтовує в чому полягають такі порушення, зокрема в контексті статей 49, 52 КПК.

Водночас Суд роз`яснює засудженому, що для складання та подання заяви він може скористатись правничою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21серпня 2019 рокузалишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

Г. Р. Крет А. П. Бущенко І. В. Григор`євої