Номер провадження: 11-сс/813/1688/19
Номер справи місцевого суду: 495/5484/18 1-кс/495/4004/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2019 року у кримінальному провадженні № 0001802 від 15.06.2018 року,-

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 02.10.2018 року в кримінальному провадженні №0001802 від 15.06.2018 року.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001802 від 15.06.2018 року закінчено на час розгляду скарги, 31.07.2019 року обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України направлено до суду для розгляду по суті.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу та скасувати повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001802 від 15.06.2018 року, оголошену ОСОБА_6 02.10.2018 року.

У відповідності до положень ч.4 ст.34 та ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.
Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.
Як вбачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_5 був присутнім в судовому засіданні Білгород-Дністровського міськрайонного Одеської області під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру в порядку ст. 303 КПК України, а також при проголошенні вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали слідчого судді (а.п. 16) 01.08.2019 року та наступного дня подав апеляційну скаргу на вказане рішення до того ж суду першої інстанції. Таким чином, захисник не порушив передбаченого п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, хоч і помилково подав її на порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК України не безпосередньо до суду апеляційної інстанції. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що захисником строк на апеляційне оскарження ухвали не пропущений.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

З матеріалів провадження вбачається, що 02.10.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні №0001802, внесеному до ЄРДР 15.06.2018 року.

Процедура повідомлення про підозру врегульована главою 22 КПК України.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.
Апеляційний суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру.
Апеляційний суд приймає до уваги, що слідчий суддя при прийнятті рішення про відмову у задоволенні скарги захисника в керувався положеннями ст. 303 КПК України про те, що повноваження слідчого судді щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть здійснюватися лише в межах конкретного кримінального провадження, досудове розслідування у якому на час розгляду скарги не закінчено. Із матеріалів за скаргою захисника ОСОБА_5 вбачається, що на час розгляду скарги досудове розслідування у кримінальному провадженні було закінчено і обвинувальний акт був направлений 31.07.2019 року до суду. Зазначені обставини не спростовані і в апеляційній скарзі.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини провадження, і дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги захисника, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками рішення слідчого судді та не вбачає підстав для зміни або скасування оскарженої ухвали.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали, апеляційним судом не встановлено.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги про, начебто, грубе порушення прав підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001802 від 15.06.2018 року на захист, то на підтвердження цих доводів захисник достатніх доказів суду не надав, у зв`язку з чим вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 309 КПК України ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише під час досудового розслідування.
Згідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження, необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника та відсутність підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 24, 89, 94, 117, 276, 277, 278, 303, 304, 306, 370, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 02.10.2018 року в кримінальному провадженні №0001802 від 15.06.2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4