Справа № 405/3889/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кропивницький 03 червня 2019 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання т.в.о. старшого слідчого криміналіста відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 28.01.2019 № 0000057, за кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 186 КК України, про примусове відібрання біологічних зразків,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків (крові, букального епітелію тощо) у підозрюваного ОСОБА_5 .
Слідчий в клопотанні вказує, що в ході досудового розслідування для отримання доказів, що підтверджують або спростовують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, з метою повного та всебічного розслідування кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, потрібно провести порівняльне дослідження зразків його крові зі зразками біологічного матеріалу на речових доказах, а надати біологічні зразки крові підозрюваний відмовився.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечувала, в обґрунтування чого вказала, що на досудовому слідстві біологічні зразки у ОСОБА_5 стороною обвинувачення відбирались, відібрання біологічних зразків у підозрюваного порушує право не свідчити проти себе, яке закріплено п. 6 Європейської конвенції з прав людини.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора та слідчого, думку свідка, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 28.01.2019, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 186 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу (тобто за правилами, встановленими для освідування особи). У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд, за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку передбаченому ст. 160- 166 цього Кодексу має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Положеннями ст. 241 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.
З поданого слідчим клопотання видно, що 26.01.2019 о 19.30 год. ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , неподалік паркану колишньої автобази локомотивного депо ст. Помічна Одеської залізниці, зустріли ОСОБА_9 що поряд з вулицею Набережна в м. Помічна, Добровеличківського району
Підійшовши до ОСОБА_9 - ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя справа ОСОБА_9 , в результаті чого потерпілий впав на землю, після чого ОСОБА_5 наніс 3-4 удари кулаками рук в ділянку обличчя та носу. Після цього ОСОБА_5 , в той час коли ОСОБА_9 піднявся на ноги, маючи фізичну перевагу, потягнув останнього рукою за одяг на територію колишньої автобази локомотивного депо ст. Помічна Одеської залізниці, де ОСОБА_5 де повалив ОСОБА_9 на землю та ставши над потерпілим умисно спричинив 3-5 ударів кулаками рук в ділянку обличчя та носу. Після чого ОСОБА_5 взяв з рук ОСОБА_8 у праву руку за рукоятку металевий молоток, бойком головки якого умисно наніс 4-5 ударів в ділянку правої сторони стегон, ребер та один удар щокою головки молотка в область голови справа ОСОБА_10 момент, коли ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , у останнього із кишені куртки на землю випав його мобільний телефон «Ergo» F181. Після чого, ОСОБА_5 користуючись безпорадним станом ОСОБА_9 відкрито заволодів належним ОСОБА_9 мобільним телефоном «Ergo» F181.
В подальшому ОСОБА_5 змусив ОСОБА_9 попрямувати спільно з ним до будинку за місцем проживання АДРЕСА_1 . Прибувши до будинку ОСОБА_5 , 26.01.2019 в період з 20 по 21 год., більш точного часу досудовим слідством не встановлено взявши до рук табурет наніс близько 10 ударів в область голови та тулубу ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому несумісні із життям тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.
28.01.2019 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено тіло ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті. Також під час проведення огляду місця події клинок ножа з хвостиком.

05.04.2019 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 186 КК України.

09.02.2019 на досудовому слідстві допитано ОСОБА_11 в якості свідка, яка вказала, що являється співмешканкою ОСОБА_5 , в ніч з 26 на 27.01.2019 перебувала вдома, відпочивала, почувши що по будинку хтось ходить ввімкнула світло та пішла до іншої кімнати, в якій побачила ОСОБА_12 , після словесної перепалки з ОСОБА_13 він почав їй наносити удари від чого вона почала кричати, потім в кімнату зайшов ОСОБА_14 та забрав ОСОБА_13 . Прокинувшись вранці вона відчула різкий біль в руці, після чого її доставлено до лікарні, де їй вказали, що у неї зламана рука, вважає, що це відбулось в результаті нанесених їй ударів від ОСОБА_12 .

Постановою прокурора від 12.03.2019 визначено необхідність у відібранні зразків крові у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проведення судово-медичних експертиз.
Ухвалою слідчого судді від 22.03.2019 у кримінальному провадженні призначено медичну експертизу, якою на вирішення експерту поставлено питання щодо встановлення на вилученому ножі слідів крові та чи належить вона ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 чи іншій особі.
08.04.2019 ОСОБА_5 звернувся до органу досудового слідства з заявою, в якій відмовився добровільно надавати біологічні зразки крові та відбитки пальців.

Слідчий суддя вважає, що для встановлення важливих обставин кримінального провадження, а саме встановлення належності на вилученому ножі слідів крові ОСОБА_5 існує необхідність у примусовому відібранні у свідка нього біологічних зразків букального епітелію та крові.

З приводу доводів захисника стосовно того, що примусове відібрання біологічних зразків є порушенням права не свідчити проти себе, слідчим суддею зауважується, що згідно національного законодавства право не свідчити проти себе розуміється як право особи не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, та відмовитися відповідати на запитання у будь-який момент.

Так, у Рішенні Європейського суд з прав людини «Саундерс проти Сполученого Королівства» (Saunders v. the United Kingdom) зазначено: «Суд нагадує, що, попри відсутність згадки у статті 6 Конвенції, право мовчати, а також право не свідчити проти себе є загальновизнаними міжнародними нормами, покладеними в основу поняття справедливого судового розгляду за статтею 6. Їх логічне обґрунтування полягає, між іншим, у захисті обвинувачуваного від тиску з боку властей, що тим самим сприяє запобіганню судовим помилкам і досягненню цілей статті 6. Право не свідчити проти себе, зокрема, передбачає, що сторона обвинувачення у кримінальній справі намагається довести свої обвинувачення, не спираючись на докази, отримані методами тиску та примусу проти волі обвинуваченого. У цьому сенсі це право тісно пов`язане з презумпцією невинуватості, що міститься у пункті 2 статті 6 Конвенції. Право не свідчити проти себе головним чином пов`язане з повагою до бажання обвинуваченого мовчати. Як цілком зрозуміло, у правових системах Договірних Сторін Конвенції та в інших державах це правило не поширюється на використання в кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного, такі, як, між іншим, документи, отримані на підставі ордера, змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК» (п. 68, 69).

Чинне кримінальне процесуальне законодавство пов`язує можливість примусового отримання доказової інформації від підозрюваного тільки у випадках, коли механізм одержання таких фактичних даних не передбачає від останнього активних вольових дій, а самі відомості про кримінальне правопорушення існують незалежно від емоційно-вольової сфери підозрюваного.

В свою чергу слідчим суддею зауважується, що слідчий в прохальній частині просить надати дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків (крові, букального епітелію тощо), вираз «тощо» має невизначений характер та визначає неповноту переліку, що суперечить вимогам п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК України та п. 5 ч. 1 ст. 164 КПК України, які вказують, що як в клопотанні так і в ухвалі про тимчасовий доступ має бути зазначено чіткий перелік документів, доступ до яких планується отримати та надається, тому в цій частині клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає, про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.160-166, 245, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків задовольнити частково.
Дозволити слідчому СУ ГУНП в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_4 , слідчому СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_16 , слідчому СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_17 (за необхідності - залученим спеціалістом) примусове відібрання біологічних зразків крові, букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Строк дії ухвали визначити до 03.07.2019.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_18