Справа № 317/2918/19
№/п 1-в/317/262/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого cудді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.04.2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст.ст. 389 ч. 2, 71 КК України до 1 місяця 10 днів арешту; 09.06.2017 року Селидівським міським судом Донецької області за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.11.2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Початок строку: 18.12.2018 року.

Кінець строку: 13.11.2020 року.

Станом на 24.09.2019 року засуджений відбув більше 3/4 строку покарання, а саме 5 років 10 місяців 10 днів.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.05.2016 року.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувано строк тримання під вартою з 01.05.2016 року по день набрання вироку законної із розрахунку: день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.08.2017 року згідно ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано строк тримання під вартою з 01.05.2016 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку: день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Під час відбування покарання в державній установі «Бахмуцька установа виконання покарань (№6)» характеризувався негативно, допустив шість порушень вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІ. Заохочень не мав.

З 30.10.2017 відбував покарання в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» характеризувався негативно, допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІ. До праці не залучався, заохочень не мав.?

З 25.01.2019 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська ви колонія (№99)», характеризується посередньо, порушень режиму тримання не допускає, стягнень не має.

На безоплатній добровільній основі виконує обов`язки днювального дільниці КДіР, де має три заохочення правами начальника установи, однак потребує періодичного спонукання до праці.

У взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує стосунки із засудженими позитивної та негативної спрямованості.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків та отримання поблажливості, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно- технічних навичок.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій відділення СПС.

Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування.

Провину у скоєному злочині визнає частково.

За вироком суду має позов на суму 351.84 грн., але виконавчі листи на стягнення боргу відсутні. Засуджений на профілактичному обліку не перебуває.

Комісією Біленьківської виправної колонії (№99) від 28.02.2019 року відмовлено в переводі на дільницю соціальної реабілітації.

Комісією Біленьківської виправної колонії (№99) від 28.02.2019 року відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким.

Комісією Біленьківської виправної колонії (№99) від 28.02.2019 року відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст. 336 КПК України.

У судовому засіданні захисник засудженого-адвоката ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_5 підтримали клопотання, просили його задовольнити.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії №99 заперечував проти клопотання, вважав недоцільним умовно-дострокове звільнення засудженого, пояснив, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, вважала його передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи усе вищевикладене, заслухавши думку представника адміністрації, прокурора, засудженого та його захисника, розглянувши матеріали особової справи, суд приходить до висновку що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки не проявляв себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання протягом всього часу відбування покарання, у Біленьківській виправній колонії №99 перебуває тільки з початку 2019 року, проявляє себе посередньо, провину визнає частково, за час перебування у слідчих ізоляторах мав 7 стягнень, не бере участі в організації виховних заходів та у роботі самодіяльних організацій, у програмах диференційного виховного впливу, а тому відносно нього неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали суду 25.09.2019 року о 09-30 год.

Суддя: ОСОБА_1