Справа № 373/581/19
УХВАЛА

28 серпня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький
Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
володільця майна ОСОБА_4
розглянув у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000142, -
встановив:
Клопотання подане адвокатом ОСОБА_5 до суду 21.08.2019.
У клопотанні адвокат просить скасувати арешт на автомобіль «Opel Calibra», 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 08.04.2019 слідчим суддею Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області винесено ухвалу про накладення арешту на вищезазначене майно. Разом з тим, з того часу слідчим не проведено жодної слідчої дії, про підозру не повідомлялось, відсутній потерпілий та цивільний позов не подавався. ОСОБА_4 є належним володільцем майна.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання та зазначив, що правомірно володіє автомобілем за згоди його власника. Інформація про корозію на номерній панелі зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, яке також вилучено було працівниками поліції, та на нього накладено арешт.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки накладений арешт у кримінальному провадженні й мета накладення цього арешту ще не досягнута. 27.08.2019 ним подано до слідчого судді клопотання про проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні, що потребуватиме дослідження арештованого майна.

Також прокурором повідомлено, що у кримінальному провадженні відбулась заміна слідчого. Ним надавались вказівки слідчому ОСОБА_6 07.06.2019. Підстави невиконання цих вказівок прокурору невідомі. Інформації про перебування у розшуку зазначеного автомобіля у матеріалах кримінального провадження немає, така інформація прокурору не відома.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що 08.04.2019 слідчим суддею Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «Опель Калібрі», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Метою накладення арешту на зазначене майно визначено забезпечення збереження речових доказів, в тому числі під час проведення експертних досліджень.

З моменту винесення цієї ухвали органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої дії у цьому кримінальному провадженні.

Матеріали кримінального провадження, які надані прокурором, не оформленні відповідно до вимог законодавства: відсутня суцільна нумерація сторінок, відсутній опис, відсутні будь-які засвідчувані написи щодо кількості сторінок у справі. Крім того, матеріали кримінального провадження передані прокурору із порушенням Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 №296.
Вказівки у кримінальному провадженні №0000142 від 07.06.2019, що долучені до матеріалів кримінального провадження, не містять будь-якого номеру вихідної чи вхідної кореспонденції, відсутні будь-які резолюції чи інші позначки про їх отримання слідчим. Зазначене може свідчити про те, що ці вказівки не були передані слідчому чи органу досудового розслідування взагалі.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1- 3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Зважаючи на кваліфікацію цього кримінального провадження, а також обставини, якими обумовлено накладення арешту на вищезазначене майно, слід дійти висновку, що розумні строки проведення слідчих дій для перевірки наявності або відсутності ознак кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування порушені. Прокурором не здійснено належних та необхідних заходів у межах здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої (розшукової) дії. Ініціювання проведення експертного дослідження у цьому кримінальному провадженні прокурором відбулось після отримання інформації щодо розгляду слідчим суддею цього клопотання.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У пункті 74 рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії» і пункті 70 рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх порушень та уникати виконання своїх обов`язків.

У ситуації, яка розглядається орган досудового розслідування не дотримався власних внутрішніх правил та процедур, щодо умов позбавлення володільця майна прав на нього, апріорі, вони удалися, до фактичного уникнення виконання своїх обов`язків визначених КПК України.

Крім того, подання клопотання про призначення експертизи у цьому кримінальному провадженні щодо арештованого майна прокурором відбулось через 4 місяці та 19 днів після накладення арешту на це майно та після подання клопотання про скасування арешту майна.
За вищенаведених обставин, вбачається, що органом досудового розслідування допущено поведінку, яка свідчить про те, що відпала потреба у подальшому арешті вищезазначеного майна.
Подальше перебування майна під арештом у зв`язку із невиконанням органом досудового розслідування передбачених КПК України обов`язків щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування покладатиме на володільця арештованого майна надмірний тягар та порушуватиме його право справедливий суд.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 170-174, 309, 395 КПК України,

постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000142 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Опель Калібрі», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.04.2019
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1