Шаргородський районний суд
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року

м.Шаргород

справа № 152/917/19
провадження 1 кс/152/285/19

Шаргородський районний суд
Вінницької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
автора клопотання ОСОБА_4 ,
власника транспортного засобу ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000208, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

29.07.2019 слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у рамках кримінального провадження №0000208, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин, визначених ст.ст. 2, 91 КПК України, при наявності передумов, визначених у ст.ст. 132, 170 цього Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження

СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження №0000208, зареєстроване в ЄРДР 27.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.07.2019 приблизно о 17 год. 45 хв. на в`їзді в с. Джурин зі сторони с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області відбулося лобове зіткнення автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля MITSUBIHI - L.200, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до КНП «Шаргородська ЦРЛ».

28.07.2019 за даним фактом розпочато досудове розслідування з правовою кваліфікацією - ч.1 ст.286 КК України (а.с.2,3).

Згідно протоколу огляду місця ДТП від 27.07.2019, вище вказані автомобілі з місця події вилучено і постановою слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000208 (а.с. 3-5).

Отже, з метою проведення судових експертиз та збереження речового доказу, який містить на собі слідову інформацію вчиненого кримінального правопорушення необхідно накласти арешт, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Позиція сторін

Слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

Власник автомобіля MITSUBIHI - L.200, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 та особа, яка керувала транспортним засобом під час ДТП ОСОБА_7 не заперечували щодо накладення арешту на автомобіль.

Особа, яка керувала автомобілем ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 під час ДТП ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП "Шаргородська ЦРЛ". Власник автомобіля ОСОБА_8 на виклик суду не з`явився. Неприбуття власника транспортного засобу у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі -КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що майно, на яке автор клопотання просить накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 цього Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль MITSUBIHI - L.200, реєстраційний номер НОМЕР_2 є матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, тобто є речовими доказами у справі.

Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України і подано, у відповідності до ст. 170 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів майна, на яке може бути накладено арешт (глава 17 Розділу ІІ КПК України).

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За вказаних обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

При цьому, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовує з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000208, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2019 за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 27.07.2019 під час проведення огляду місця дорожньо транспортної події, за адресою: Вінницька область Шаргородський район с. Джурин, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18.01.2007 та перебуває у користуванні ОСОБА_9 ;

- автомобіль марки MITSUBIHI - L.200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 08.11.2016 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та прокурора Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копію ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1