Справа № 206/3246/19
Провадження № 1-кс/206/753/19
У Х В А Л А

07.06.2019року в залі суду в місті Дніпрі, слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Криничанського району, с. Поляна, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, офіційно не працюючий , неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 12.06.2014 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України,
за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в:
07 червня 2019 року слідчий Самарського СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у інше сховище, а саме до території домоволодіння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання 18.05.2019, близько о 07 год. 30 хв., прийшов до дачного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де проникнувши на територію ділянки та побачивши, що вхідні двері до будинку не зачинені, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, не маючи дозволу, проник до будинку за вище вказаною адресою.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , помітив, що в кімнаті відпочиває потерпіла ОСОБА_7 в якої при собі на шиї знаходиться мобільний телефон марки «Globex S20» чорного кольору на мотузці. В цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння вказаним телефоном, ОСОБА_4 почав наближатися до потерпілої, від чого потерпіла ОСОБА_7 прокинулась.
З метою доведення свого злочинного умислу, направленого на повторне відкрите викрадення чужого майна до кінця, а саме: заволодіння мобільним телефоном марки «Globex S20» чорного кольору, потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії стали явними для оточуючих, діючи умисно, повторно, перебуваючи у приміщенні дачного будинку за адресою: АДРЕСА_3 схопив правою рукою мотузку, яка знаходилась на шиї потерпілої ОСОБА_7 та шляхом ривку зірвав мобільний телефон марки «Globex S20» чорного кольору.
Таким чином ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел до кінця повторно, відкрито, на очах у потерпілої ОСОБА_7 заволодів належним останній мобільним телефоном марки «Globex S20» чорного кольору.
Надалі, ОСОБА_4 з викраденим майном зник з місця скоєння злочину розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.
На підставі викладеного слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком в межах досудового розслідування.
Клопотання слідчого погоджено із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово судимий, має не зняту та непогашену судимість, не має постійного місця проживання. Знаходячись на волі може продовжити вчиняти нові злочини. Просив задовольнити клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєному злочині визнав, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який вид запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні просив суд не застосовувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати більш м`який.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Вислухавши слідчого, доводи та пояснення підозрюваного, доводи прокурора, дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Судом встановлено, що 24.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості, що 18.05.2019 близько 0 07 год. 30 хв. невстановлена особа, через відчинені двері, проникла до приміщення буд. АДРЕСА_3 , який знаходиться в садовому товаристві «Радуга-1», який розташований за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Байкальська, 2-Р де відкрито заволоділа чужим майном, а саме: мобільним телефоном, чим чпричинила матеріальну шкоду, якої встановлюється (а.с. 4).
07.06.2019 року ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 07.06.2019 року о 12 год. 00 хв.
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять рок ів.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, тобто:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Врахувавши дійсні обставини справи, схиляюся та приймаю за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, тобто фактично скоює кримінальні правопорушення поруч зі своїм місцем проживання, вважаю за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням викладеного, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства.
Виходячи із вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
При цьому, підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений даною ухвалою.
В зв`язку із чим, вважаю за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01.01.2019 1921грн. Враховуючи характеризуючи данні підозрюваного, вважаю, що сума у розмірі 40 прожиткових мінімумів, тобто 76840, 00 грн. буде достатньою для внесення у якості застави.
У відповідності до ст. 194 КПК України, на підозрюваного необхідно покласти обов`язки у разі внесення застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197,211, 309,310,369-372,376 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк в 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з моменту затримання, тобто з 07 червня 2019 року по 05 серпня 2019 року включно.
Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76840,00 грн., дана сума є достатньою для внесення її як застави.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення
процесуальних дій;
-не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з дня звільнення з під варти під заставу.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваним ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
У разі невиконання цих обов`язків ОСОБА_4 до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1