Справа № 547/287/17
Провадження №1-кп/548/13/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2019 року м.Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол об`єднані кримінальні провадження № 0000411 та № 0000153 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, інвалідності не має, військовозобов`язаного, раніше судимого:

1) 29.09.2008 року Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ст. 186 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
2) 03.04.2009 року Крюківським районним судом м. Кременчук, Полтавської області за ст. 128, 186 ч. 2, 69, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На основі ст. 71 КК України приєднати 6 місяців позбавлення волі по вироку Крюківського районного суду міста Кременчука від 29.09.2008 року. Засуджений до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно достроково 18.02.2011 року з не відбутим строком 7 місяців і 23 дня;
3) 29.03.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На основі ст. 75 КК України від вібрування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
4) 20.05.2016 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.185 КК України з угодою про визнання винуватості від 02.08.2019 року,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 у с.Устимівка Семенівського району Полтавської області скоїв кримінальні правопорушення при слідуючих обставинах.

Так, ОСОБА_5 точної дати та часу встановити не вдалося, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав у невстановленому місці та спосіб наркотичний засіб «канабіс», таким чином вчинив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 незаконно придбаний наркотичний засіб «канабіс» переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке в подальшому подрібнив та зберігав у житловому будинку, таким чином, вчинивши незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 22.12.2016 року о 14 год. 49 хв., ОСОБА_5 , маючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, маючи попередню домовленість, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, у приміщенні житлового будинку за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , збув громадянину ОСОБА_7 (залегендованій особі) за грошові кошти у сумі 100 гривень речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 3 від 04.01.2017 року має ботанічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою (у висушеному стані) 1,663 г.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу, а також у збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.01.2017 року о 10 год. 21 хв., ОСОБА_5 , маючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, маючи попередню домовленість, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, у приміщенні житлового будинку за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно збув громадянину ОСОБА_7 (залегендованій особі) за грошові кошти у сумі 200 гривень речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 106 від 13.01.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою (у висушеному стані) 3,431г.
Всього, ОСОБА_8 незаконно збув ОСОБА_7 особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» загальною вагою 5,094 г.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичногозасобу, вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 02.05.2017 року, близько 05:00 години, перебуваючи в будинку ОСОБА_9 , який знаходиться по АДРЕСА_1 маючи прямий раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав кутову шліфувальну машинку «Angle grinder» чорного кольору, що знаходилась у веранді на холодильнику, яка належить ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальні збитки на суму 215 гривень (висновок експерта від 05.05.2017 року).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України

Під час судового розгляду між начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_10 02.08.2019 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 , беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.185 КК України, а також зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого повідомлення про підозру за ч.2 ст.307, ч.2 ст.185 КК України.
Враховуючи, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, при вирішенні питання укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 прокурором врахована особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, має на утриманні одну малолітню дитину та наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочинів, а також щире каяття ОСОБА_5 у вчинених злочинах, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе застосувати ст.69 КК України.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Суд, враховуючи практику призначення покарань судами в аналогічній категорії кримінальних справ, враховує, сторона обвинувачення прийшла до висновку про можливість застосування до підозрюваного ст.69 КК України при призначенні покарання по ч.2 ст.307 КК України та погодилася на пропозицію обвинуваченого укласти угоду.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання по ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна; по ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі; відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинівшляхом поглинення менш суворого покарання більш сувориму виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Остаточне покарання за сукупністю вироків для обвинуваченого ОСОБА_5 слід визначити на підставі ст. 71 ч. 1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 20.05.2016 року, оскільки кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.307, ч.2 ст.185 КК Українивчинені обвинуваченим ОСОБА_5 в період іспитового строку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких злочинів.
Прокурором в судовому засіданні залучена заява потерпілого ОСОБА_10 про наданняним згоди прокурору на укладення угоди із обвинуваченим про визнання винуватості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Прокурор вказав, що угода відповідає вимогам КК і КПК України, укладена сторонами добровільно, немає порушень щодо змісту угоди і порядку її укладення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненому діянні повністю, висловив згоду на застосування узгодженого виду і міри покарання, умов звільнення від його відбування.
Захисник вказав на можливість затвердження угоди, оскільки її укладено добровільно і за участі захисника, узгоджене покарання відповідає вимогам закону.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, призначеннясудом узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покаранняобвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі,суд приходить до висновку про наявність ризику того, що обвинувачений до набрання вироком законної сили може переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність, тому, з метою забезпечення виконання вироку є необхідним до набрання цим вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід - тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду м.Хорол негайно.

При цьому суд визначає, що даний запобіжний захід обирається саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при позбавленні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п.54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, так і положенням ч.1 ст.115 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти, затрачені на проведення експертиз.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Угоду від 02.08.2019 року про визнання винуватості, укладену між начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.185 КК України - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 185 ч.2 КК України, та за вчинення цих кримінальних правопорушень призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
- по ч.2 ст.307 КК Україниіз застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна;
- по ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Семенівськогорайонного суду Полтавської області від 20.05.2016року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць з конфіскацією всього його майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Строк відбування покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 обраховувати з 02.08.2019 року.
В цей строк відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк перебування під вартою з 30.01.2018 року по 31.05.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави кошти в сумі 1055, 52 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» загальною вагою 1, 663 г. і 3, 431 г. (у висушеному стані), який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області,- знищити; кутову шліфувальну машинку «Angle grinder», яка знаходиться на зберіганні в потерплого ОСОБА_10 , передати йому у власність, анулювавши схоронну розписку; купюру 100 гривень, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області,- залишити власнику - державі.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1