КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5255/2019 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою із змінами адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи, власника майна ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
представників третьої особи
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,
третьої особи ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000088 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.
Накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 448,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 0, шляхом накладення заборони на його відчуження третім особам, його перетворення шляхом зміни площі чи проведення будівельних робіт пов`язаних з переплануванням чи демонтажем стін.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи, власника майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу із змінами, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва про накладення арешту на майно від 06 серпня 2019 року в справі № 759/14257/19 та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000088 від 31.05.2019 р. - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 448,7 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 0, - відмовити в повному обсязі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та є необґрунтованою, не містить вказівки на конкретну підставу застосування арешту майна відповідний пункт ч. 2 ст. 170 КПК України та її обґрунтування з посиланням на встановлені слідчим суддею обставини й докази.
Також апелянт звертає увагу на те, що в мотивувальній частині слідчий суддя вказує, що в нього існують, підстави для накладення арешту на автомобіль, у той час як в резолютивній части ухвали йдеться про арешт нежитлового приміщення, що свідчить про те, що слідчий суддя належним чином не дослідив фактичні обставини справи та підійшов до її розгляду упереджено.
Крім того апелянт зазначає, що на сьогодні має місце наявність двох протилежних за змістом ухвал слідчого судді щодо одного і того ж питання, оскільки ухвалою слідчого судді від 05 серпня 2019 року у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно було відмовлено, про те, дане рішення не оскаржено, та слідчий на наступний день звернувся до слідчого судді з аналогічним клопотанням.
Заслухавши доповідь судді, думку третьої особи власника майна його представників, які підтримали подану апеляційну скаргу із поданими до неї змінами, та просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував щодо поданої апеляційної скарги із змінами, та вважав рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги із змінами, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга із змінами задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судового провадження, що у провадженні слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП України у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 31.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено те, що засіданням постійної комісії з питань власності, оренди, приватизації та використання майна Солом`янської районної у м. Києві ради від 24.06.2008 (протокол № 58) прийнято рішення щодо погодження на приватизацію підвалу площею 294,5 кв.м. у будинку № 23 літ. А по пр. Повітрофлотському в м. Києві шляхом викупу орендарем ТОВ «Вагра».
Рішенням ХVII сесії V скликання Солом`янської районної у м. Києві ради № 288 від 02.07.2008 «Про перелік об`єктів комунальної власності Солом`янського району м. Києва, що підлягають приватизації у 2008 році» включено нежиле приміщення будинку № 23 літ. А по пр. Повітрофлотському в м. Києві шляхом викупу орендарем ТОВ «Вагра».
20.12.2008 між Управлінням приватизації комунального майна району Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в особі ОСОБА_11 та ТОВ «Вагра» в особі директора гр. ОСОБА_12 , укладено договір купівлі-продажу приміщення шляхом викупу, предметом якого є нежилі приміщення № 1 (групи приміщень № 108), з № 1 по № 15 (групи приміщень № 109, № 110), загальною площею 286,5 кв.м. по пр. Повітрофлотському, 23/26 (літ. А) в м. Києві.
В подальшому, 27.02.2019 між ТОВ «Вагра» в особі директора гр. ОСОБА_12 та гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_13 укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, предметом якого є також нежилі приміщення № 1 (групи приміщень № 108), з № 1 по № 15 (групи приміщень № 109, АДРЕСА_2 .
Цього ж дня проведено державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт за гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_13 у рівних долях, з внесенням відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
11.04.2019 реєстратором КП «Результат» ОСОБА_14 внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті яких до відомостей про підстави виникнення права власності додано висновок про технічні показники ОНМ № Н-787 від 08.04.2019, виданого ТОВ «БТІ «Альтернатива». Також до реєстру внесені зміни до відомостей про об`єкт нерухомого майна з зазначенням нежилих приміщень (в літ. А) з № 1 по № 8 (групи приміщень № 108), з № 1 по № 17 (групи приміщень № 109), з № 1 по № 6 (групи приміщень № 110) загальною площею 448,7 кв. м. по АДРЕСА_1 .
Відповідно до загальних відомостей найпростіших укриттів та споруд подвійного призначення, що розташовані на території Святошинського району м. Києва та придатні для тимчасового укриття населення станом на 28.12.2018 затверджених Головою Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, одним з таких приміщень є приміщення розташоване за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 23, балансоутримувачем, власником чи орендарем є приватний суб`єкт та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», форма власності комунальна та приватна, площа 550 кв. м.
Наказом № 3502/5 від 12.12.2011 «Про затвердження Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» передбачено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв`язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права, інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.
Так як у разі переобладнання (реконструкції) вказаного об`єкту нерухомого майна, у результаті чого відбувається зміна площі такого об`єкту, для внесення зміни до реєстру, необхідна наявність право установчих документів, технічний паспорт, у разі приєднання приміщень загального користування, необхідна згода співвласників будинку у якому знаходиться приміщення, дозвільна документація ДАБІ у м. Києві. Відомості про документи, які дають право на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вносяться державним реєстратором до такого реєстру.
У зв`язку з тим, що у відомостях зазначених у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових приміщень підвалу, розташованих по пр. Повітрофлотському, 23/26 у м. Києві наявна інформація лише про висновок ТОВ «БТІ «Альтернатива», що слугувало підставою зміни площі приміщень з 286,5 кв. м. на 448,7 кв.м. вбачається протиправне внесення до реєстру таких змін у результаті яких власник приміщень отримав додатково значно збільшену частину приміщень підвалу вказаного будинку.
В ході візуального обстеження приміщень підвалу за вказаною адресою встановлено, що в приміщеннях тривають ремонтні роботи. Під час опитування особи, яка проводить ремонтні роботи встановлено, що в підвальному приміщенні здійснюється демонтажні роботи, які проводяться приблизно з 17.04.2019.
Громадянин ОСОБА_7 у своїх поясненнях зазначив, що вказані приміщення дійсно належать йому на праві спільної приватної власності, де на даний час здійснюються демонтажні роботи.
В підтвердження прав власності гр. ОСОБА_7 надав копії вищевказаного договору купівлі-продажу та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно де зазначено, що останній є власником 1/2 частини приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 286,5 кв. м.
Також, з метою опитування реєстратора гр. ОСОБА_14 здійснено виїзд за адресою реєстрації КП «Результат», а саме: АДРЕСА_3 , де встановити вказане підприємство не представилось можливим.
В подальшому, здійснено заходи спрямовані на встановлення засновника комунального підприємства, яким являється ОСН «Будинковий комітет «вулиця Хрещатик/Заньковецької, 15/4». В ході проведення заходів опитано гр. ОСОБА_15 , яка мешкає у вказаному будинку та працює в ОСН «Комітет мікрорайону «Хрещатик», де остання повідомила, що ОСН «БК «вулиця Хрещатик/Заньковецької, 15/4», на даний момент не функціонує. Керівник вказаного органу самоорганізації населення гр. ОСОБА_16 помер приблизно у 2016 році після чого обрання нового керівника не проводилось, протоколи голосування не складались, а вакансії на керівництво вільні. З приводу того чи відоме гр. ОСОБА_15 КП «Результат», остання повідомила, що таке підприємство їй не відоме.
Крім того органом досудового слідства було винесено постанову про проведення слідчих дій на іншій території, з метою встановлення та допиту директора ТОВ «БТІ «Альтерантива» код 40923590, виконання якої було доручено УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України. Отримавши матеріали виконаного доручення було встановлено що вказане товариство свою господарську діяльність здійснює виключно на території Одеської області та м. Одеси, та що технічний поспорт на нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 23/26, інвентиразиційний номер Н-787 від 08.04.2019, їхньою організацією не виготовлявся, разом з тим було отримано зразки підпису керівника ТОВ «БТІ «Альтернатива» та зразки відтиску печатки установи.
10 липня 2019 було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до реєстраційної справи об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якої було змінено площу об`єкту нерухомості з 286,5 кв. м. на 448,7 кв.м.. Оглянувши вилучені документи було встановлено що вказана реєстраційна дія проводилась на підставі заяви про внесення змін до запису Держаного реєстратора речових прав на нерухоме майно, подану власниками даного приміщення ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , до держаного реєстратора КП «Результат».
24.07.2019 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 448,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 0, що належить на праві приватної власності в рівних частках, по ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , було визнане речовим доказом, шляхом винесення відповідної постанови.
06.08.2019 року старший слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням, яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000088, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.05.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, про накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 448,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 0, шляхом накладення заборони на його відчуження третім особам, його перетворення шляхом зміни площі чи проведення будь-яких робіт пов`язаних з переплануванням чи демонтажем стін.
Обґрунтовуючи дане клопотання про необхідність арешту нерухомого майна, слідчий зазначає, підставами у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 448,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 0, досудове розслідування вважає, що незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини по провадженню внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, чи настання інших тяжких наслідків.
06.08.2019 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали судового провадження та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт в рамках даного кримінального провадження, може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто може виступати речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, при цьому врахував завдання арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, доведеність слідчим мети застосування арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Окрім цього, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання приховування, зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги, що в мотивувальній частині слідчий суддя вказує, що в нього існують, підстави для накладення арешту на автомобіль, у той час як в резолютивній частині ухвали йдеться про арешт нежитлового приміщення, є слушними, про те, дану обставину колегія суддів вважає опискою, оскільки, слідчим суддею, як вбачається з оскаржуваної ухвали дано оцінку саме нежитловому приміщенню за адресою: АДРЕСА_1 , площею 448,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 0, а не автомобілю, тому колегія суддів вважає, що даний недолік може бути усунений в порядку ст. 379 КПК України.
Стосовно доводів апелянта, що оскаржувана ухвала не містить вказівки на конкретну підставу застосування арешту майна відповідний пункт ч. 2 ст. 170 КПК України є безпідставними, оскільки слідчим суддею встановлено мету арешту майна, яка полягає у збереженні речових доказів.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу із змінами без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу із змінами адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи, власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000088 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України та накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 448,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 0, шляхом накладення заборони на його відчуження третім особам, його перетворення шляхом зміни площі чи проведення будівельних робіт пов`язаних з переплануванням чи демонтажем стін, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3