Справа № 130/281/19
Провадження №11-кп/801/1332/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000607 від 08.11.2018р., за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2019р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, судимості не має,
визнано винуватим та призначено йому покарання за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 9 місяців.
Строк відбування покарання вирішено відраховувати ОСОБА_7 з часу його затримання в порядку звернення до виконання даного вироку суду.
Зараховано ОСОБА_7 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 08.11.2018 року до 10.11.2018 року включно, з розрахунку, що один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, близько 05 години 00 хвилин 08.11.2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв зі своїм знайомим ОСОБА_9 , на ґрунті конфлікту, що виник раптово між ними, діючи умисно, з метою протиправного позбавлення життя останнього, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої людини та бажаючи цього, схопив зі столу кухонного ножа та наніс ним один удар в праве стегно ОСОБА_9 , від чого той впав на ліжко. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 . ОСОБА_7 наніс йому лезом вказаного ножа один удар у ліву частину грудей в область серця, спричинивши останньому проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, після чого потерпілий залишився лежати на підлозі. Однак, ОСОБА_7 , зрозумівши, що йому не вдасться завершити свій задум, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , викинув ніж із своєї руки та вийшов до під`їзду вказаного будинку, в результаті чого ОСОБА_9 був госпіталізований до Комунальної установи "Жмеринська центральна районна лікарня".
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.01.2019 року №117 у потерпілого ОСОБА_9 мало місце проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням 6-го ребра та серця, що супроводжувалось кровотечею у серцеву сорочку (гемоперикард) та ліву плевральну порожнину (гемоторакс), а також сліпе колото-різане поранення правого стегна. Проникаюче поранення грудей у ОСОБА_9 , як таке, що має ознаки небезпеки для життя в момент заподіяння, належить до тяжких тілесних ушкоджень, а поранення стегна до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначенням покарання такого, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, та призначити мінімальне покарання передбачене у санкції ст. 121 ч. 1 КК України, а саме у виді 5 років позбавлення волі, та з урахуванням особи обвинуваченого, його щирого каяття та визнання вини, відсутності судимостей та наявності на утриманні особи похилого віку, звільнити ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положення ст. 76 КК України.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 121 ч. 1 КК України, так як він не мав умислу вбити ОСОБА_9 , оскільки не довів свої дії до кінця, мав з ним дружні стосунки, погроз з боку ОСОБА_7 не було, обвинувачений вжив усіх заходів для виклику швидкої допомоги та запобіганню тяжких наслідків вчиненого, а використання ножа під час нанесення ушкоджень описував, як предмет, який знаходився найближче до нього на столі.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 добровільно не довів умисел на вбивство до кінця, приймав міри по виклику швидкої допомоги, а також суд не повно врахував всі обставини, що передували вчиненню злочину, пом`якшуючі обставини, а тому призначено надто суворе покарання, потерпілий ОСОБА_9 не заперечує щодо пом`якшення покарання обвинуваченому, оскільки він хоче щоб останній відшкодував йому шкоду, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки спрямованість удару в область серця після того як був заподіяний удар в область стегна свідчить про те, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про вину обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі досліджених доказів, які наведені у вироку, їх сукупність, поза всяким сумнівом, дають підстави для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі не наведено мотивів, які би суд не взяв до уваги, або ж дав невірну оцінку доказам, або ж що висновки суду суперечать фактичним обставинам.

Апеляційний суд також приходить до висновку, що для вірної кваліфікації дій обвинуваченого було враховано спосіб, знаряддя злочину, характер і кількість поранень.

Зокрема, дії обвинуваченого ОСОБА_7 не були вимушеними в даному випадку, і удари ножем обвинувачений наносив умисно, а подальші дії щодо виклику швидкої допомоги не можуть бути єдиною підставою для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 1 ст. 121 КК України.

Також захистом не наведено доказів, яким би суд не дав вірної оцінки та не клопотав про їх дослідження в апеляційному суді.

Разом з тим, апеляційний суд бере до уваги ряд обставин, які суттєво пом`якшують відповідальність обвинуваченого, це і думка потерпілого про можливість пом`якшення покарання, який не заявив цивільного позову в кримінальному провадженні, також враховується поведінка потерпілого, що призвела до конфлікту з обвинуваченим, а також подальші дії обвинуваченого щодо допомоги потерпілому дають підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому і призначення покарання в мінімальному розмірі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2019р. щодо ОСОБА_7 змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя