Провадження № 1-кс/344/9569/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ТОВ «Перші ВЛТ Технології» ОСОБА_3 про неповернення речових доказів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Перші ВЛТ Технології» ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою в якій просив зобов`язати СВ Івано-Франківський ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути представнику ТОВ «Перш ВЛТ Технології», ОСОБА_3 системні блоки в кількості 11 штук, які були вилучені 10.11.2017 року в ході обшуку із підвального приміщення по АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Перші BЛТ Технології», на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду у кримінальному провадженні №0004601 від 08.11.2017 року.

Скарга обґрунтована тим, що 10.11.2017 року на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду у кримінальному провадженні №0004601 від 08.11.2017 року із підвального приміщення по вул. Шеремети, 2А, м. Івано-Франківськ, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Перші ВЛТ Технології» було вилучено 11 системних блоків та документи, які містилися в кутку споживача.

На звернення щодо повернення вилучених системних блоків, листом від 28.12.2017 року №19430/1078/46/02/2017 повідомлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004601 від 08.11.2017 року триває, а речі вилучені в ході проведення вищевказаного обшуку направлені до Івано-Франківського НДЕКЦ для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Листом від 08.02.2019 року №19/109/1328 Івано-Франківське НДЕКЦ повідомило, що експертиза 11 системних блоків проведена 31.10.2018 року та 02.02.2018 року, направлено листа в Івано-Франківський ВП з повідомленням слідчих органів про її виконання .

З огляду на те, що експертизою не встановлено використання в системних блоках програм для ведення незаконного грального бізнесу, а також відсутність будь-яких інших доказів, які б свідчили про наявність в господарській діяльності ТОВ «Перші ВЛТ Технології» ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КК України, направлялись вимоги про негайне повернення 11 системних блоків, однак дані вимоги були проігноровані.

10.09.2019 року начальнику СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області направлено адвокатський запит №10-09/19, в якому були поставлені питання чи прийнято остаточне рішення у кримінальному провадженні №0004601 від 08.11.2017р. та чи вирішено долю речових доказів. На вказаний адвокатський запит СВ Івано-Франківського ВП ГУІІП в Івано-Франківській області надано відповідь № 14303/108/46/02-2019 від 19.09.2019 року, в якій повідомило, що копія постанови про закриття виконавчого провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору, а також вказано, що у випадку можливості повернення 11 системних блоків, нас буде додатково повідомлено.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав із мотивів, наведених в ній, просить скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні скаргу визнав.

Заслухавши представника скаржника, слідчого, вивчивши матеріали скарги, встановлено наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснювалося досудове слідство у кримінальному провадженні №0004601 від 08.11.2017 року. В кримінальному провадженні №0004601 винесено постанову про закриття провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, інших власників або володільців майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження №0004601, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2017 року, тобто завершено досудового розслідування відомостей про кримінальне правопорушення.

Відповідно до пункту 166 Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах«ОСОБА_5 проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Пункт 168 Рішення говорить про те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі«Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»(James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.

Відповідно до пункту 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчі судді зобов`язані, зокрема, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, зважати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для застосування заходів забезпечення (частина 3статті 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.

Згідно до частини 1статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи те, що кримінальне провадження закрито, відпала потреба в арешті системних блоків, а також з огляду на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідків подальшого арешту майна, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями167,171,174,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати СВ Івано-Франківський ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути представнику ТОВ «Перш BЛТ Технології» ОСОБА_3 системні блоки в кількості 11 штук, які були вилучені 10.11.2017 року в ході обшуку із підвального приміщення по АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Перші BЛТ Технології», на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду у кримінальному провадженні №0004601 від 08.11.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1