У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2019 року м. Бар

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у м. Бар Вінницької області клопотання слідчого СВ Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000236 від 25.06.2019 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 20 червня 2019 року близько 11:20 год. провізор «аптеки № 1», що розташована в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 реалізувала без рецепту сильнодіючий лікарський засіб «Сонат» ОСОБА_6 .

25.06.2019 року слідчим відділенням Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області відомості по даному факту були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321 КК України тобто, порушення встановлених правил відпуску сильнодіючих речовин, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, або сильнодіючих лікарських засобів.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 02.07.2019 року під час допиту в якості свідка ОСОБА_6 вказав, що дійсно 20.06.2019 року близько 11:20 год йому фармацевт «аптеки № 1», що розташована в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , реалізувала без рецепту сильнодіючий лікарський засіб «Сонат», які він придбав для власних потреб без мети збуту. Після допиту ОСОБА_6 видав 10 таблеток у блістері «Соннат», які в подальшому були вилучені та упаковані до спецпакета Національна поліція України Головне слідче Управління № INZ1034106 і передано на зберігання до кімнати речових доказів Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Вказані 10 таблеток у блістері лікарського засобу «СОННАТ», вилучені та визнані речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України. І тому, на думку слідства, необхідно накласти арешт на перелічені вище лікарські засоби, так як не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або пошкодження лікарського засобу, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущенні можливості його втрати або знищення виникла необхідність в отриманні дозволу слідчого судді на арешт вилученого в ході огляду майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак останнім було подано заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав за обставин, викладених у ньому.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого, що надійшло до суду, відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України. Стаття 98 КПК України, зокрема, дає визначення речових доказів, під якими слід розуміти матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Обставини, які викладені у клопотанні, підтверджуються даними копій документів досудового розслідування, які були досліджені.

На підставі викладеного, та ураховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на вище зазначене майно, що є предметами кримінального правопорушення та речовими доказами у даному кримінальному проваджені, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: 10 таблеток у блістері сильнодіючого лікарського засобу «СОННАТ», упаковані до спецпакета Національна поліція України Головне слідче Управління № INZ1034106.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: