Справа №544/1233/19
Пров.№1-кп/544/215/2019
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
03 грудня 2019 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 09.08.2019, за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.
До суду надійшло клопотання процесуального прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що закінчити судовий розгляд в межах строку дії запобіжного заходу не представляється можливим, у зв`язку з чим виникла необхідність його продовження з метою дотримання розумних строків судового розгляду та прийняття у справі у найкоротші строки судового рішення. Підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, так як він вчинив злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, не має власного житла, не працевлаштований, соціальними зв`язками не обтяжений, утриманців не має, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та його процесуальних обов`язків та призначення йому покарання за скоєне правопорушення. Також метою обрання запобіжного заходу є ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень, який незважаючи на свій молодий вік, раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, а після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та впродовж місяця після звільнення скоїв аналогічний злочин. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти зазначеним ризикам.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала та просила продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Вважали недоцільним продовжувати обвинуваченому раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на неправильність кваліфікації дій обвинуваченого, відсутність ризиків, що виправдовують подальше його застосування. Просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання, вивчивши матеріали провадження у межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
В силу ч. 5 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, наявність обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
З матеріалів кримінального провадження вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. Також суд бере до уваги особу обвинуваченого, який є молодим, ніде не працює, офіційних джерел доходу не має, раніше судимий, не має постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та обвинувачується у скоєнні нового злочину. З огляду також на наявність судимостей обвинуваченого, суд бере до уваги рішення ЄСПЛ у справі Сельчук проти Туреччини (Selcuk v. Turkey, §34), Мацнеттер проти Австрії (Matznetter v. Austria, §9), де суд встановив, що наявність судимостей вказує на наявність підстав для існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби вчиняти інші кримінальні правопорушення. Тому суд вважає, що в сукупності вищезазначені обставини дають підстави вважати, що існує ризик можливості обвинуваченого переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність.
Також суд бере до уваги, що в силу п. 4 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З огляду на вказане, зважаючи на те, що обсяг заявлених ризиків при продовженні запобіжного заходу не зменшився, доведені ризики виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, враховуючи попередню процесуальну поведінку обвинуваченого у ході судового розгляду, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості запобігти доведеним ризикам, крім того, судовий розгляд не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали, що закінчується щодо ОСОБА_4 03.12.2019.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк сорок днів, зважаючи на стадію розгляду кримінального провадження, з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та виконання вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, тобто до 11.01.2020 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи положення наведеної норми, суд не вбачає можливості при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного, ст.199, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на сорок днів, який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 03.12.2019, і діє до 11.01.2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуюча