УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003036 від 09.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України

ВСТАНОВИВ:

04.12.2019 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003036 від 09.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, в провадженні СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових 0003036 від 09.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

29.11.2019 року прокурором Одеської області у встановленому законом порядку повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, за наступними кваліфікуючими ознаками, а саме:
- ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого в особливо великих розмірах

- ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненного повторно, в особливо великих розмірах.

- ч. 3 ст. 358 КК України підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, який надає права з метою використання його підроблювачем, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

- ч. 4 ст. 358 КК України кваліфікуючими ознаками - використання завідомо підробленого документа.

- ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

У зазначені клопотання слідчий просить суд: Задовольнити клопотання і винести ухвалу про арешт майна, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши його відчуження, а саме:

нежитлове приміщення

АДРЕСА_1 загальною площею 4 м2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

нежитлове приміщення

АДРЕСА_2 загальною площею 1,8 м2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна- 101);

нежитлове приміщення № 3 у будинку

АДРЕСА_3 загальною площею 42,9 м2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

машиномісце № НОМЕР_1 у будинку

АДРЕСА_3 загальною площею 12,1 м2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01);

квартира

АДРЕСА_4 загальною площею 52,7 м2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01);

квартира

АДРЕСА_5 загальною площею 60,9 м2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 24434211);

Слідчий надав до суду заяву, згідно якої просив провести розгляд клопотання без його участі, у зв`язку із зайнятістю у проведенні слідчих (розшукових) діях. Вимоги викладені у клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Підозрюваний надав до суду заперечення, згідно яких просив суд відмовити у задоволенні клопотання, з підстав викладених в останніх.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст.170 КПК України накладення арешту на майно: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповдіно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.12.2019 року вбачається, що всі без виключення нерухомого майна, на які слідчий просить накласти арешт з метою конфіскації майна підозрюваного (обвинуваченого) належать громадянці ОСОБА_6 , у якої в рамках вказаного кримінального провадження наявний процесуальний статус свідка.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід відмовити, оскільки останнє не відповідає засадам КПК України, зокрема ч.5 ст.170 КПК України та порушує законні права та інтереси власника майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003036 від 09.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення згідно ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1