Справа №377/388/19
Провадження №1-кс/377/168/19
05 червня 2019 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
старшого слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі скаргу ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження, -
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зазначене завдання кримінального провадження при здійсненні спірного досудового розслідування та винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження в повному обсязі не виконано.
Дана постанова мотивована тим, що постанова слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області від 25.12.2013 року винесена в порушення вимог КПК України, оскільки під час досудового розслідування не допитана в якості свідка керуюча у 2004 році банком «Київська Русь» в м. Славутичі ОСОБА_6 , зокрема щодо мети надання грошових коштів у борг ОСОБА_5 , на яку вказує потерпіла ОСОБА_4 ..
Згідно рапорту старшого о/у СКП Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 04.12.2018 року, проведеними заходами встановити та допитати свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , не представилось можливим.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Оспорювана постанова обґрунтована тим, що при укладенні договору позики 22 березня 2010 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , шляхом написання останнім розписки, у них виникли цивільні правовідносини. Отримання майна (грошей) під умовою виконання якого-небудь зобов`язання може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном (грошима) мала мету його присвоїти, а зобов`язання не виконувати. Однак, під час досудового розслідування факт наявності у ОСОБА_5 умислу на присвоєння грошових коштів ОСОБА_4 та невиконання ним зобов`язання за договором позики ще в момент отримання цих коштів, не знайшов свого підтвердження, а тому відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України. Отже, в діях ОСОБА_5 відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тому даний спір необхідно вирішувати в порядку цивільного судочинства.
Під час досудового розслідування не встановлено наявність у ОСОБА_5 майна та інших джерел доходів у обсягах, необхідних для реального виконання взятих зобов`язань щодо їх повернення, а також не встановлено обставин об`єктивного характеру, які могли б перешкодити належному виконанню взятих зобов`язань за борговою розпискою, що виникли після написання вказаної розписки.
Без проведення зазначених процесуальних дій та інших дій, необхідність у проведенні яких може виникнути після їх виконання, досудове розслідування є неповним, що впливає на законність та обґрунтованість кінцевого рішення у кримінальному провадженні, а висновки про відсутність в діях ОСОБА_5 ознак складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, є передчасними.
За таких обставин скарга потерпілої є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1