УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
16 вересня 2019 рокуСправа №451/571/19
Провадження № 1-кс/451/131/19

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , що погоджене з прокурором Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , розлученого, не депутата, безробітного, раніше не судимого, підозрюваному у кримінальному провадженні №0000191 від 29.04.2015 року, за ч.3 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 , відповідно до проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000191 від 29.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, звернувся із клопотанням, що погоджене з прокурором Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 , в кінці липня 2014 року, перебуваючи на території Стоянівського сміттєзвалища, що розташоване на окраїні с.Стоянів Радехівського району Львівської області, виявив рослини маку, які в подальшому переніс до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де в подальшому для власних потреб без мети збуту за допомогою м`ясорубки перемолов вказані рослини та, помістивши в білий господарський мішок, незаконно зберігав по місцю свого проживання. Вказану подрібнену макову солому він зберігав без мети збуту до 29.04.2015 року, оскільки цього ж дня приблизно о 13 год., з метою її переховування, попутнім вантажним автомобілем та маршрутним автобусом перевіз вказану макову солому із с.Стоянів в с.Бабичі Радехівського району Львівської області, де перебуваючи на території недіючої цегельні близько 16.00 год., був зупинений працівниками поліції, які у нього виявили та вилучили вказану мелену макову солому, яка згідно висновку експерта №11/3-3335 Е від 14.05.2015 містить морфін, кодеїн і є маковою соломою і відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 6483,35 грама, що згідно наказу МОЗ №634 від 29 липня 2010 року відноситься до особливо великих розмірів наркотичних речовин.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , розлучений, українець, громадянин України, не депутат, раніше не судимий.

Підставами для застосування запобіжного заходу, на думку слідчого, є те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, що стало підставою для оголошення його в розшук, не має постійного місця працевлаштування, відмовляється добровільно прибувати у слідче відділення для проведення слідчих дій, не сприяє органам досудового розслідування в розкритті вказаного кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи наявність повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, вважає, що менш суворі заходи не достатні для запобігання вище вказаних ризиків.

Прокурор та слідчий підтримали в судовому засіданні клопотання з підстав викладених у ньому в повному обсязі, просили його задовільнити.

Підозрюваний та його захисник, щодо обрання ОСОБА_6 відповідного запобіжного заходу, заперечили.

Підозрюваний просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки він сам з`явився до суду та лише 13.09.2019 року йому стало відомо про розшук, хоч він проживає в АДРЕСА_2 , офіційно працює будівельником МКБ «Станівслав», з нього виконавчою службою стягуються аліменти на утримання двох дітей сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він не переховувався від слідства, а у 2015 року через стягнення аліментів поїхав у м.Київ на заробітки та до с.Стоянів Радехівського району Львівської області не повертався, оскільки посварився із родичами. У 2016 року офіційно працевлаштувався на роботу та проживає у м.Івано-Франківську.

Захисник ОСОБА_5 просила не застосувати підозрюваному запобіжний захід тримання під вартою, а обрати більш м`який запобіжний захід. Звертала увагу, щодо ОСОБА_6 не було встановлено жодних обмежень щодо місця його проживання чи перебування, а він має право вільно пересувати на території України. ВДВ було відоме місце проживання ОСОБА_6 , він не переховувався, тому не було підстав оголошувати його в розшук.

Вислухавши доводи прокурора, слідчого в обґрунтування поданого клопотання та позицію з цього приводу підозрюваного і адвоката, дослідивши копії доданих до клопотання матеріалів, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено в ЄРДР за №0000191 від 29.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України (а.с.4).

Із суб`єктивної сторони, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.309 КК України, характеризується прямим умислом.

За вчинення кримінального правопорушення зазначеного у ч.3 ст.309 КК України, зокрема незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені із залученням неповнолітнього, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У відповідності до вимог ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» вказано зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України».

Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»). Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Із врахуванням мотивів, викладених у зверненому до суду клопотанні та відповідних обґрунтувань з цього приводу прокурора у судовому засіданні, суд приходить до переконання, що такі ґрунтуються виключно непідтвердженими фактами, без належного підтвердження наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Однак лише сам факт підозри у вчиненні тяжкого злочину і відсутність міцних соціальних зв`язків, тощо, не дає достатніх підстав вважати, що з метою запобігання ризикам, які наведені необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від органів слідства не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Приймаючи до уваги наведене, вважаю, що прокурором в судовому засіданні доведено обставину, передбачену п.1 ч.1 ст.194 КПК України та частково - обставину, передбачену п.2 ч.1 ст.194 КПК України, але ним не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Частиною 4 статті 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя враховує, що на даний час ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, має постійне місце проживання АДРЕСА_2 , офіційне місце праці в МКБ «Станіслав».

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частино першою цієї статті цієї статті.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи вимоги ст.5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», обставини злочину, особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити.

У ході судового розгляду клопотання не доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, однак враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, має постійне місце проживання, офіційне місце праці, також суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, що в сукупності свідчить про можливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Крім того на підозрюваного ОСОБА_6 необхідно покласти обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.94,110,176-178,183,184,194,94,370,372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 жителя АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 на протязі двох місяців прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального процесу у цьому кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального процесу у цьому кримінальному провадженні про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну;

Підозрюваному ОСОБА_6 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала діє на протязі двох місяців та, у випадку відсутності відповідного клопотання прокурора щодо продовження такого, строк її дії закінчується 14 листопада 2019 року.

Ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду на протязі п`яти дні з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її постановлення, а заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1