Провадження № 11-кп/824/2771/2019 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2010 за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
- вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2010 за ч.2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2014 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2018 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на строк 1 рік позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (одни) місяць.
На підставі ч.1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2018, більш суворим за цим вироком, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, зарахувавши у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2018.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
14.11.2018 приблизно о 14 год. Кузьменко перебуваючи в магазині «Сільпо» ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», за адресою м. Київ вул. Скляренка, 17, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався викрасти з торгівельних прилавків засоби гігієни та кондитерські вироби на загальну суму 297 грн. 19 коп., однак не зміг довести злочин до кінця, оскільки був зупинений працівником охорони магазину.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини вчиненого злочину та правову кваліфікацію його дій, просить пом`якшити призначене за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року покарання на одни місяць, врахувавши пом`якшуючі обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про те, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.
Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, врахувуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 , повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано і враховано щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено. Також, судом першої інстанції враховано дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання, в наближених до мінімальних межах, установлених санкцією інкримінованої статті, відповідно до положень КК України.
Додаткових доводів, які б могли бути підставою для пом`якшення вироку обвинуваченим ОСОБА_6 до апеляційного суду не надано.
Таким чином, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав для пом`якшення призначеного йому покарання, як про це ставить питання обвинувачений, колегія суддів не вбачає.
З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як вбачається з вирокуОболонського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. Однак, в мотивувальній частині вироку, судом першої інстанції помилково було зазначено, що обвинуваченим скоєно таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто у вироку, що оскаржується зазначена вказівка на скоєння ОСОБА_6 закінченого злочину, що суперечить встановленим судом фактичним обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення.

Допущена судом невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи згідно п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни вироку щодо ОСОБА_6 на підставі ст. 404 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405,408, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Оболонського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 змінити, на підставі ч.2 ст. 404 КПК України зазначивши в мотивувальній частині, що дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно .

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до касаційного суду протягом 3 місяців.

Судді:

_______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4