справа № 462/911/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, працюючого у ПП «Виробничо-монтажна компанія «Енергоальянс», із професійно-технічною освітою, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судженого,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2017 року о 09.30 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Лісній, 38а у м. Львові-Рудно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на грунті неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_5 кулаком правої руки удари в ділянку обличчя, чим спричинив йому садно на обличчі зліва, рубець на верхній губі зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №17 від 03 січня 2018 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у скоєному заперечив та пояснив, що 29 грудня 2017 року о 09.30 год. він та його сусіди ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 допомагали йому заливати огорожу, виставили опалубку. ОСОБА_5 вибіг з будинку до нього, виражався нецензурною лайкою, розкидав його колики та руйнував опалубку. Він збирав колики та один намагався забрати у ОСОБА_5 , внаслідок чого утворилась шарпанина. Вони лише сварились, жодних ударів він не наносив. Їх розняли робочі.

Незважаючи на заперечення своєї винності обвинуваченим, суд вважає, що факт скоєння злочинів та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій стверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що 29 грудня 2017 року близько 09.00 год. він повертався з роботи та почув як ОСОБА_4 виражався нецензурною лайкою до його дружини ОСОБА_9 . Він підійшов до робочих, які в той час ходили по його городі на АДРЕСА_2 та разом з ОСОБА_4 заливали бетоном огорожу та спитав чому вони ходять по його городі та хто зрізав його яблуню. ОСОБА_4 почувши розмову перескочив через свою огорожу, підійшов до нього та почав наносити йому тілесні ушкодження.

Показами свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що 29 грудня 2017 року близько 09.00 год. вона перебувала на городі на АДРЕСА_2 та з`ясовувала із ОСОБА_4 хто зрізав їхню яблуню, в той час коли підійшов її чоловік ОСОБА_5 . ОСОБА_5 сказав до робочих, які працювали у ОСОБА_4 , щоб вони йшли з їхнього городу, після чого підійшов ОСОБА_4 та почав наносити ОСОБА_5 удари, ОСОБА_5 у відповідь удари не наносив. У ОСОБА_5 була розбита губа та текла кров.

Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0005428 від 03 січня 2018 року, відповідно до якого до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області звернувся ОСОБА_5 із заявою, у якій просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 29 грудня 2017 року близько 09.30 год. на вул. Лісній, 38а у м. Львові-Рудно наніс йому тілесні ушкодження.

Телефонним повідомленням АРМ 102 від 29 грудня 2017 року, відповідно до якого 29 грудня 2017 року о 09.39 год. ОСОБА_5 звернувся до підрозділу «102» та повідомив, що 29 грудня 2017 року ОСОБА_4 близько 09.30 год. на вул. Лісній, 38а у м. Львові-Рудно наніс йому тілесні ушкодження. ОСОБА_5 оглянутий лікарем.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 29 грудня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_5 звернувся до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області щодо нанесення ОСОБА_4 29 грудня 2017 року о 09.30 год. на вул. Лісній, 38а у м. Львові-Рудно йому тілесних ушкоджень.

Висновком експерта №17 від 03 січня 2018 року, відповідно до якого при зверненні за медичною допомогою в травмпункт №1 м.Львова 29 грудня 2017 року ОСОБА_5 був виставлений діагноз: «Забійна рана верхньої губи зліва. Забій м`яких тканин лівої вилично-вискової ділянки». На момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено: садно на обличчі зліва, рубець на верхній губі зліва слід загоєння поверхневої рани. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 29 грудня 2017 року, як вказує ОСОБА_5 , та відносяться до легкого ступеня тяжкості. Судово-медичних даних про утворення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння з висоти власного росту на площину та в якому положенні він знаходився у момент спричинення тілесних ушкоджень немає.

Зокрема відеозаписом події, переглянутим у судовому засіданні безумовно засвідчено факт умисного нанесення ОСОБА_4 ОСОБА_5 29 грудня 2017 року ударів, зокрема, в ділянку обличчя.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07 лютого 2018 року, згідно з яким ОСОБА_9 продемонструвала яким чином ОСОБА_4 наносив ОСОБА_5 тілесні ушкодження 29 грудня 2017 року.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08 лютого 2018 року, згідно з яким ОСОБА_5 продемонстрував яким чином ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження 29 грудня 2017 року.

Оцінюючи покази потерпілого та свідка, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами.

Заперечення своєї винності обвинуваченим ОСОБА_4 суд відхиляє, оскільки вони є суперечливі, не підтверджені належними та допустимими доказами, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються об`єктивними доказами у справі, є способом захисту обвинуваченого та мають мету переконати суд у непричетності обвинуваченого до скоєного злочину та уникнення ним відповідальності за скоєне.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснили, що вони робили опалубку на межі між ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заливали паркан. Прибіг потерпілий ОСОБА_5 та почав копати колики, ламати опалубку. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зчепились та сварились, вони їх розборонили, однак не побачили, щоб ОСОБА_4 наносив ОСОБА_5 удари.

Суд відхиляє покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються показами потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 , висновком експерта №17 від 03 січня 2018 року, телефонним повідомленням АРМ 102 від 29 грудня 2017 року, переглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого злочину, який є злочином проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю, особу обвинуваченого, який раніше не суджений, на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, не сприяв встановленню істини у справі, обставини, які пом`якшують покарання відсутні, обставини, які обтяжують покарання відсутні, а тому покарання слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових злочинів та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково.

Відповідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 , внаслідок незаконних дій відповідача, завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях позивача через вчинення щодо нього кримінального правопорушення, ушкодження її здоров`я, порушення установленого способу життя, а тому дану позовну вимогу щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 моральної шкоди слід задовольнити частково у розмірі 2000,00 грн.

Речовий доказ: DVD-R диск слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та обрати йому покарання 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят гривень/ 00 копійок штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 /дві тисячі/ гривень 00 копійок моральної шкоди.

Речовий доказ: DVD-R диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1