Справа № 611/646/19
Провадження № 1-кп/611/71/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкового Харківської області, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 287 КК України, за таких обставин.

18 квітня 2019 року близько 19 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, являючись особою, яка фактично користується автомобілем Шевроле Авео реєстраційний номер НОМЕР_1 , та будучи особою, відповідальною за його експлуатацію, а також завідомо знаючи про відсутність у ОСОБА_5 права на керування транспортними засобами, передав ОСОБА_5 ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля Шевроле Авео, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В подальшому 18.04.2018 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував технічно справним автомобілем «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по вулиці Соборна зі сторони вулиці О.Навродського в напрямку вулиці Центральної в м. Барвінковому Харківської області.

Під час руху, в районі розташування будинку № 39 «а» по вулиці Соборній м. Барвінковому Харківської області водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Разом із тим, ОСОБА_5 під час під час виникнення небезпеки для його руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , який знаходився на проїзній частині дороги та якого ОСОБА_5 об`єктивно спроможній був виявити, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв на пішохода наїзд, внаслідок чого ОСОБА_6 помер в КЗОЗ «Барвінківська центральна районна лікарня».

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 7/455СЕ-19 від 21.05.2019 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, уважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у допуску до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за експлуатацію транспортних засобів, що спричинило смерть потерпілого, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 287 України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, неодружений, фактично проживає з матір`ю, вітчимом і співмешканкою, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, те, що він раніше не судимий.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті 287 КК України, у виді штрафу, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Речові докази у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 287 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею - штраф у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1