ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6045/19
Провадження № 1-кс/362/2146/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000995 від 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,-
в с т а н о в и в:
08.10.2019 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту, в якому він просив накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га, цільове призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:009:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , шляхом, заборони відчуження та застосувати заходи забезпечення кримінального провадження шляхом заборони вчинення дій щодо проведення державної реєстрації зміни меж, зміни конфігурації, зміни цільового призначення, державної реєстрації поділу земельної ділянки площею 0,10 га, цільове призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:009:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого мотивовано тим, що в провадженні СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000995 від 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.1999 року приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 посвідчено договір купівлі-продажу будинку, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1605, укладеного між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_8 (покупець). Відповідно до договору, ОСОБА_8 придбала незакінчений будівництвом житловий будинок під АДРЕСА_2 . На земельній ділянці розташований незакінчений будівництвом будинок розміром 12,75х12,80, готовність якого становить 20%.

Рішенням Васильківської міської ради Київської області № 07.01-28-V від 07.03.2008 року «Про розгляд заяв громадян про передачу у приватну власність та оренду земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, гаражного будівництва, городництва», передано у приватну власність ОСОБА_8 земельну ділянку загальною площею 0,1106 га, в тому числі для обслуговування жилого будинку 0,10 га та ведення селянського господарства 0,0106 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

18.07.2019 року до Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло звернення ОСОБА_8 , про те, що 18.07.2019 року о 16 год. 20 хв., по приїзду до будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , виявила, що на земельній ділянці відсутній придбаний будинок, територія повністю огороджена парканом. На території земельної ділянки ведуться будівельні роботи та побудовані будівлі (на вигляд капітальні), яких раніше не було. Зазначена ділянка огороджена спільним парканом із сусідньою ділянкою, яка належить ОСОБА_5 .

Так, відповідно до звернення та показів ОСОБА_8 , в середині серпня 2008 року ОСОБА_5 пропонував придбати чи обміняти її незавершений будівництвом будинок та земельну ділянку, посилаючись на її зручне розташування для приєднання до його території, але в пропозиції було відмовлено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на земельній ділянці, на якій знаходився незакінчений будівництвом будинок, яка знаходиться за АДРЕСА_2 , присвоєно кадастровий номер: :03:009:0150 з площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із зазначенням адреси: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 175675856 від 30.07.2019 року: - 28.10.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинської сільської ради Київської області ОСОБА_9 , проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:009:0150, за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності зазначено: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-016, виданий 25.10.2016 року, видавник: ОСОБА_10 , державний кадастровий реєстратор відділу Держземагентства у васильківському району Київської області; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 05.63-55-V, виданий 28.09.2010, видавник: Васильківська міська рада Київської області. Власник: ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; - 16.12.2016 року приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1184, відповідно до якого право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; - 14.07.2017 року приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 712, відповідно до якого право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: інша причина відсутності коду; - 22.08.2017 року приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 883, відповідно до якого право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідно до листа архівного відділу Васильківської міської ради Київської області № 06-07/112 від 25.07.2019 року та додатків (рішення № 05.63-55-V від 28.09.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою громадянам (згідно додатку № 1) щодо відведення земельних ділянок у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, будівництва індивідуального гаражу на території м. Васильків», відомості у вказаному рішенні про отримання земельної ділянки ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Разом з тим, відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-10-0.331-10080/2-19 від 05.08.2016, документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:009:0150 у місцевому фонді документації із землеустрою Відділу, не обліковується.

Крім того, відповідно до листа управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради № 617/22-01-18 від 16.09.2019, інформація щодо присвоєння поштової адреси АДРЕСА_1 та погодження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в управлінні відсутня.

Тобто, вказана земельна ділянка до здійснення відповідних реєстраційних дій перебувала у комунальній власності, передбачених законом підстав для реєстрації права приватної власності на останню не було, що свідчить про вибуття у приватну власність вказаної категорії земель внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою від 07.10.2019 року земельну ділянку площею 0,10 га, цільове призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:009:0150 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий в клопотанні вказав, що на даний час в органу досудового розслідування виникла потреба у арешті земельної ділянки площею 0,10 га, цільове призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:009:0150,оскільки вказане майно фактично є предметом кримінального правопорушення, а тому воно у встановленому порядку обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, до суду слідчий подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.

Суд вважає за можливе розглядати клопотання без повідомлення власника майна відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Неявка прокурора та слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за №0000995 від 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000995 від 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київської області капітана поліції ОСОБА_3 від 07.10.2019 року земельну ділянку площею 0,10 га, цільове призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:009:0150 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.54-56).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 6 розділу 2.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 07.02.2014 року, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також запобігання можливості відчуження вказаної земельної ділянки та попередити заподіяння збитків потерпілим до встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а так само зупинити вчинення інших дій з вказаною земельною ділянкою, визнаною постановою слідчого від 07.10.2019 року речовим доказом, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись частиною 1 статті 197-1 КК України, статтями. 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000995 від 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га, цільове призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:009:0150, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , картка платника податків: НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_15