Провадження № 1кс/712/8373/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0001798 від 06.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження ЄРДР № 0001798 від 06.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, посилаючись на те, щов ході досудового розслідування встановлено, що 06.11.2019 по вул. Незалежності, м. Сміла, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки "Фольцваген транспортер Т4" д. н .з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , під час огляду даного автомобіля в багажному відділенні було виявлено пластикову ємкість місткістю близько 1000 літрів з рідиною, що має характерний запах схожий на запах дизельного палива, походження якого водій чітко вказати не зміг, тому дана особа може бути причетна до крадіжок дизельного палива з Локомотивного Депо, ст. ім. Т. Шевченка, м. Сміла.

За вказаним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №0001798 від 06.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

06.11.2019 в період часу з 09 год. 49 хв. по 09 год. 55 хв. під час огляду місця події, а саме ділянки автодороги сполученням «Київ Знам`янка», що розташована неподалік домоволодіння № 27 по вул. Незалежності, м. Сміла, Черкаської області, було виявлено та вилучено автомобіль марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , в середині якого зі слів ОСОБА_8 знаходиться пластикова ємкість місткістю близько 1000 літр з рідиною з характерним запахом дизельного палива.

06.11.2019 слідчим відділенням Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за даним фактам було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001798 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що станом на 06.11.2019 автомобілем марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , керував ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , власником якого він являється.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , пластикова ємкість місткістю близько 1000 л., являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а виявлена рідина з характерним запахом дизельного палива у ємкості є предметом злочину, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюється під час кримінального провадження - ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні має значення речового доказу.

Вважають, що є достатньо підстав вважати, що автомобіль марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , пластикова ємкість місткістю близько 1000 літрів, з рідиною з характерним запахом дизельного палива, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а виявлена рідина з характерним запахом дизельного палива, що знаходяться в ємкості, являється предметом кримінального правопорушення.

Виходячи з вищезазначеного у кримінальному провадженні є необхідність накладення арешту на автомобіль марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , пластикову ємкість місткістю близько 1000 л. з рідиною з характерним запахом дизельного палива у зв`язку з чим і виникла необхідність у звернені до суду з відповідним клопотанням..

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, та просили його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_8 заперечував проти накладення арешту, надав в судовому засіданні копію Свідоцтва про державну реєстрацію ФОП на своє ім`я, Товарно-транспортну накладну на придбання дизельного палива та Сертифікат відповідності та пояснив, що займається фермерством, та для нужд двох тракторів, придбав дане пальне. Документи на пальне надав працівникам правоохоронних органів, але їх до уваги не було взято, за таких обстави просить суд з урахуванням наданих доказів відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2019 слідчим відділенням Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001798 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.11.2019 по вул. Незалежності, м. Сміла, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки "Фольцваген Транспортер Т4" д. н .з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , під час огляду даного автомобіля в багажному відділенні було виявлено пластикову ємкість місткістю близько 1000 літрів з рідиною, що має характерний запах схожий на запах дизельного палива, походження якого водій чітко вказати не зміг.

Автомобілем марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , керував ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , власником якого він являється.

Постановою слідчого від 06.11.2019 року автомобіль марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , пластикову ємкість місткістю близько 1000 л. з рідиною з характерним запахом дизельного палива визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України .

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону

Однак, зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Так, слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна встановив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно за змістом мотивування підстав накладення арешту на майно жодним чином не відповідають вимогам ч. 5 ст. 173 та ч. 2 ст. 171 КПК України відповідно, тобто слідчий не вказав конкретної мети і правової підстави накладення арешту на майно.

Крім того, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно особи слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження причетності цієї особи вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. З ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Між тим, слідчий обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, та прокурор у судовому засіданні не надали достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.

Зокрема, приймаючи до уваги надані в судовому засіданні ОСОБА_8 документи, а саме: копію Свідоцтва про державну реєстрацію ФОП на своє ім`я, товарно-транспортну накладну від 13.09.2019 року на придбання дизельного палива та Сертифікат відповідності слідчий суддя вважає, що в клопотанні відсутнє обґрунтування та не доведено можливості використання саме автомобіля марки «VOLKSWAGN TRANSPORTER» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 , пластикової ємкості місткістю близько 1000 літр, з рідиною з характерним запахом дизельного палива, що знаходяться в ємкості, як доказу у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. ст. 173 КПК України, не відповідає розумності і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.131-132, 167, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Слідчому СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали проголошено 15 листопада 2019 року.