Номер провадження: 11-кп/813/944/19
Номер справи місцевого суду: 514/85/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11.04.2019 року про повернення прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000202 від 26.05.2016 року відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гайдар Чадир-Лунгського району респ. Молдова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого по найму, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.05.2016 р. Тарутинським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 22.09.2016 р. Тарутинським райсудом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000202 від 26.05.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України стосовно ОСОБА_8 повернутий прокурору з підстав того, що в ньому, всупереч вимогам ст. 291 КПК України: 1) відсутнє конкретне формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, оскільки не зрозуміло та суперечливо викладені фактичні обставини провадження, зокрема, в обвинувальному акті орган досудового розслідування спочатку зазначає події, що мали місце в 2014 році, потім посилається на факт вилучення наркотичного засобу 30.06.2016 р., а в подальшому наводить обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочинів у 2015 р.; 2) не зазначено, в який час у обвинуваченого ОСОБА_8 виник намір на придбання та зберігання наркотичного засобу з метою вживання та збуту та яку саме кількість наркотичного засобу обвинувачений збув ОСОБА_9 .

Зазначені обставини, на думку суду, перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 зазначив, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у зв`язку із поверненням обвинувального акту по надуманим підставам, що призвело до безпідставного затягування судового розгляду зазначеного кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , оскільки під час проведення підготовчого судового засідання із розгляду зазначеного провадження в Тарутинському райсуді Одеської області вказаний обвинувальний акт як такий, що повністю відповідає вимогам КПК України був призначений до розгляду, при цьому, обвинувачений ОСОБА_8 пояснював, що йому зрозуміло, в чому він обвинувачується та захищався від пред`явленого йому обвинувачення.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд зазначеного обвинувального акту в суді першої інстанції.

Обвинувачений та його захисник в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, жодних клопотань до суду не подавали, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України, з`ясувавши думку прокурора, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачає, що обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Із системного аналізу матеріалів провадження вбачається, що зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000202 від 26.05.2016 року відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України (а.с. 3-8) вже перебував на судовому розгляді в Тарутинському райсуді Одеської області та фактично був розглянутий із ухваленням судом обвинувального вироку від 05.04.2017 р. (а.с. 61-64), який згодом був скасований ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2018 р. та призначений новий судовий розгляд вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в суді першої інстанції (а.с. 141-144).
Однією із підстав для скасування вищевказаного вироку була, невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України вимогам ст. 291 КПК України, зокрема неконкретність та незрозумілість сформульованого обвинувачення (а.с. 143).
Так, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що в обвинувальному акті орган досудового розслідування виклав фактичні обставини вчинених злочинів та формулювання обвинувачення у неконкретній та незрозумілій формі, порушивши хронологію подій, а також не зазначив, в який час в обвинуваченого виник намір на придбання та зберігання наркотичного засобу та яку саме кількість наркотичного засобу обвинувачений збув.
Зазначені обставини, на переконання колегії суддів апеляційного суду, свідчили про відсутність пред`явленого ОСОБА_8 у встановленому законом порядку обвинувачення та вказували на необхідність прийняття районним судом під час проведення підготовчого судового засідання заходів, направлених на усунення зазначених недоліків обвинувального акту.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Таким чином, при повторному судовому розгляді зазначеного кримінального провадження відносно ОСОБА_8 суд першої інстанції, в дотримання вимог вищевказаної ч. 3 ст. 415 КПК України, враховуючи викладені судом апеляційної інстанції мотиви скасування судового рішення, прийняв обґрунтоване рішення про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000202 від 26.05.2016 року відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону (а.с. 191-192).

Отже, апеляційний суд, будучи послідовним у своїх висновках, підтримує позицію суду першої інстанції та наголошує на тому, що обвинувальний акт в зазначеному кримінальному провадженні дійсно не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, зокрема, через об`єктивну незрозумілість формулювання висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, а саме: порушення хронології викладу фактичних обставин провадження; не зазначення часу виникнення в обвинуваченого умислу на придбання та зберігання наркотичного засобу з метою особистого вживання та збуту, а також кількості збутого останнім наркотичного засобу.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, призведуть до неможливості обвинуваченого ОСОБА_8 зрозуміти, в чому саме його звинувачують та ефективно здійснювати своє право на захист, що перешкоджає призначенню зазначеного обвинувального акту до судового розгляду.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду про те, що зазначення в обвинувальному акті незрозумілого формулювання обвинувачення суперечить вимогам КПК України, призведе до порушення основоположного принципу кримінального процесуального права забезпечення права обвинуваченого на захист від висунутого обвинувачення та перешкоджатиме проведенню судового розгляду кримінального провадження у чіткій відповідності до положень вищенаведеної ч. 1 ст. 337 КПК України, та як наслідок, унеможливить ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив факт невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та, на виконання ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2018 р., обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, а доводи прокурора в апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.110, 291, 314, 315, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11.04.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000202 від 26.05.2016 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4