УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 296/6325/18
провадження № 51-4440ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року,
встановив:
За вироком Корольовського районного суду Житомирської області від 01 липня 2019 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27 листопада 2018 року Житомирським апеляційним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК до позбавлення волі на строк 4 роки
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК з урахуванням вироку Житомирського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 вирішено рахувати з моменту затримання, тобто з 19 серпня 2018 року.
Зараховано ОСОБА_4 в строк покарання час перебування під вартою з 4 жовтня 2017 року по 07 лютого 2018 року включно.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишено попередній у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3 000 грн завданої моральної шкоди.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на незаконність ухвали апеляційного суду, ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо нього у зв`язку з незастосуванням положень ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року при зарахуванні засудженому судом у строк відбування покарання з 04 жовтня 2017 року по 07 лютого 2018 року та з 19 серпня 2018 року по теперішній час строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказують, що ухвала апеляційного суду є незаконною, тому що згідно постанови ВП Верховного суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року і що до неї продовжувались застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Закону №2046-VIII, а тому при постановлені ухвали, суд апеляційної інстанції повинен був застосувати ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Статтею 427 КПК встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Також, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, засуджений у своїй скарзі не наводить обґрунтування своїх вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність ухвали апеляційного суду, з огляду на статті 412-414 КПК.
Крім того, усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК засуджений ОСОБА_4 не долучив до касаційної скаргизавірених належним чином копій оскаржуваних судових рішень.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів його апеляційної скарги.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені засудженим у касаційній скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6