справа №619/3285/18
провадження №1-кп/619/130/19
ВИРОК
іменем України

04 червня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретарів судового засідання ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 23.06.2018, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такий, що не має судимості,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, подальше зберігання та перевезення з метою подальшого збуту за невстановлених в ході судового розгляду обставин у невстановлений період часу, але не пізніше 22 червня 2018 року придбав у невстановлених осіб (особи) та місці особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою приблизно до 6 кг.

Відразу ж після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії у сфері обігу наркотичних засобів, спрямовані на незаконне зберігання з метою подальшого збуту незаконно придбаного ним особливо небезпечного наркотичного засобу, заздалегідь розфасованого у 46 полімерних пакета, помістив їх у підкапотному просторі під правим та лівим передніми підкрилками автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , та почав здійснювати їх незаконне зберігання до вечірнього часу доби 22.06.2018.

Таким чином, ОСОБА_8 у зазначений вище період часу, виконав усі дії, які вважав за необхідне, для вчинення незаконного придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

В подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на перевезення по території м. Харкова та Харківської області 22.06.2018 у вечірній час доби, але не пізніше 23 години, достовірно знаючи про заздалегідь приховані ним 46 полімерних пакетів з їх вмістом канабісом, у підкапотному просторі під правим та лівим передніми підкрилками, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер задуманого ним протиправного діяння, вирушив на належному ОСОБА_13 легковому автомобілі «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 зі стоянки, розташованої неподалік від багатоповерхового житлового будинку № 2 по вул. Старошишківській м. Харкова, прослідкувавши у напрямку Митного посту «Щербаківка» Міжнародного автомобільного пункту пропуску «Гоптівка».

Надалі ОСОБА_8 того ж дня о 23 годині 01 хвилині прибув на автомобілі «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , на територію Митного посту «Щербаківка» Міжнародного автомобільного пункту пропуску «Гоптівка», Харківської області, Дергачівського району, 38 км траси «Харків-Бєлгород».

Після цього, злочинна діяльність ОСОБА_8 у сфері обігу наркотичних засобів була припинена співробітниками Харківської митниці Державної фіскальної служби України та Державної прикордонної служби України, якими із застосуванням службового собаки на прізвисько « ОСОБА_14 » в ході проведеного спільного митно-прикордонного контролю автомобілю «Daewoo Lanos» д.н.з. « НОМЕР_1 » було виявлено у підкапотному просторі під правим та лівим передніми підкрилками 46 (сорок шість) полімерних пакетів із їх вмістом, а саме: особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.

Виявлена та вилучена із вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_8 з підкапотного простору з-під правого та лівого передніх підкрилків у 46 (сорока шести) полімерних пакетах речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 5967,0156 г., який відноситься, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженому постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000, до особливо небезпечних наркотичних засобів, що підтверджено висновками експертів Харківського НДЕКЦ МВС України №1587 від 25.06.2018 та №1588 від 31.07.2018.

Відповідно до таблиці 1, затвердженою наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, маса канабісу від 2500 грам і більше становить особливо великий розмір наркотичного засобу, обіг якого заборонений.

Крім того, ОСОБА_8 , здійснюючи у вказаний вище період часу свою протиправну злочинну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів, вирішив здійснити переміщення через митний кордон України з Російською Федерацією з приховуванням від митного контролю придбаного ним особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, з метою отримання за це грошової винагороди в сумі 200 доларів США.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_8 22.06.2018 у вечірній час доби, але не пізніше 23 години, достовірно знаючи про заздалегідь приховані ним 46 полімерних пакетів з їх вмістом канабісом, у підкапотному просторі під правим та лівим передніми підкрилками, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер задуманого ним протиправного діяння, вирушив на належному ОСОБА_13 легковому автомобілі «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 зі стоянки, розташованої неподалік від багатоповерхового житлового будинку № 2 по вул. Старошишківській м. Харкова, прослідкувавши у напрямку Митного посту «Щербаківка» Міжнародного автомобільного пункту пропуску «Гоптівка».

Надалі ОСОБА_8 того ж дня о 23 годині 01 хвилині прибув на автомобілі «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням на територію Митного посту «Щербаківка» Міжнародного автомобільного пункту пропуску «Гоптівка», Харківської області, Дергачівського району, 38 км траси «Харків-Бєлгород».

При цьому ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаним про порядок перетину державного кордону України та порядок переміщення товарів через митний кордон України, оскільки неодноразово його перетинав, знаходячись на території МП «Щербаківка» МАПП «Гоптівка», в ході проведення його усного декларування на предмет наявності речей, заборонених або обмежених для переміщення через митний кордон України, у тому числі наркотичних засобів, усвідомлюючи, що наявний у підкапотному просторі під правим та лівим передніми підкрилками автомобіля є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс забороненим для переміщення через митний кордон України, сподіваючись, що його не буде помічено та, бажаючи довести злочинний намір до кінця, діючи умисно, заявив, що предметів, заборонених для переміщення через митний кордон України, у тому числі й наркотичних засобів, він не має.

У подальшому співробітниками Харківської митниці Державної фіскальної служби України та Державної прикордонної служби України із застосуванням службового собаки на прізвисько « ОСОБА_14 » почали проводити спільний митно-прикордонний контроль автомобіля «Daewoo Lanos» з д.н.з. « НОМЕР_1 ».

У той же час ОСОБА_8 , будучи впевненим, що виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг їх закінчити з причин, які не залежали від його волі, так як під час проведення вказаного митного контролю належного ОСОБА_13 автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. « НОМЕР_1 » співробітниками Харківської митниці Державної фіскальної служби України та Державної прикордонної служби України із застосуванням службового собаки було виявлено у підкапотному просторі під правим та лівим передніми підкрилками 46 (сорок шість) полімерних пакетів з їх вмістом, а саме: особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, який той намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Виявлена та вилучена із вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_8 з підкапотного простору з-під правого та лівого передніх підкрилків у 46 (сорока шести) полімерних пакетах речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 5967,0156 г., який відноситься, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженому постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000, до особливо небезпечних наркотичних засобів, що підтверджено висновками експертів Харківського НДЕКЦ МВС України №1587 від 25.06.2018 та №1588 від 31.07.2018.

Відповідно до таблиці 1, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, маса канабісу від 2500 грам і більше становить особливо великий розмір наркотичного засобу, обіг якого заборонений.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту в особливо великих розмірах, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 307 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися у закінченому замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (контрабанду) особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 305 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнавав, але в процесі надання пояснень провину визнав частково, а саме визнав провину за ст. 15 ч. 2 305 ч. 3 КК України та не визнав провину за ч. 3 ст. 307 КК України. Однак у подальшому обвинувачений ОСОБА_8 провину не визнав повністю та пояснив, що автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. « НОМЕР_1 » належить його знайомому ОСОБА_13 . Останній має бізнес у Німеччині. З ОСОБА_13 вони співпрацювали стосовно раціоналізаторських винаходів. Він є раціоналізатором, має декілька винаходів пов`язаних з озброєнням, співпрацював з заводом «Арсенал», тому вважає, що його навмисно бажають позбавити волі, так як може за його винаходами постати питання про авторські права та отримання гонорару. Автомобіль йому надав ОСОБА_13 для поїздки в м. Москва з метою отримання ліцензії. Про те, що в автомобілі знаходилися наркотичні засоби він не знав, але фактично скоїв злочин.

Суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що в червні 2018 він ніс службу на митниці на посту «Щербаківка», так як працює інспектором-кінологом. В зону митного посту по зеленому коридору заїхав автомобіль «Daewoo Lanos». Службовий пес «Івсен» спрацював на передню частину вищевказаного авто. У підкапотному просторі під правим та лівим передніми підкрилками було вилучено полімерні пакети з речовиною рослинного походження. Він склав акт спрацювання собаки. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 вів себе спокійно і розповів, що разів 7 чи 8 він таким чином їздив до Росії, а саме залишав автомобіль на стоянці біля магазину «Будмен», де робилися закладки наркотичних засобів, а потім через деякий час повертався, забирав авто і рушав до РФ, де також залишав машину на стоянці магазину, а коли повертався то з автомобіля забирав 200 доларів США і повертався в Україну.

Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_16 .

Поясненнями свідка ОСОБА_17 про те, що влітку 2018 року він перевозив громадян до Росії, так як працює водієм автобуса. Ввечері був запрошений прикордонниками в зоні митного посту «Щербаківка» в якості понятого. У його присутності проводився огляд автомобіля Ланос сріблястого кольору. Під передніми колесами вищевказаного автомобіля вилучили 7 кг 400 грам речовини рослинного походження. Всі вилучені пакетики склали в поліетиленовий пакет, який опломбували, зрізали нігті у водія автомобіля Ланос, які також помістили до пакета, а свідок та інший понятий на прізвище ОСОБА_18 із м. Запоріжжя розписалися на бирці. Вагу речовини пам`ятає точно, так як у його присутності вона була зважена. Обвинувачений розповідав, що він таким чином неодноразово перевозив речовину до Росії. При цьому він пояснював, що залишав машину біля супермаркету, де робилися закладки в авто, а потім він повертався і виїжджав до РФ, де також залишав біля магазину автомобіль на деякий час, а коли повертався, то забирав приховані в машині гроші і повертався в Україну.

Поясненнями свідка ОСОБА_19 про те, що він працює інспектором прикордонної служби України. 23.06.2018 ніс службу на МАПП «Гоптівка» МП «Щербаківка». Заїхав через зелений коридор автомобіль «Daewoo Lanos» на який спрацював службовий собака породи лабрадор, тому авто було виведено в зону червоного коридору з поглибленим доглядом. Було повідомлено слідчого СБУ про вказаний випадок. В процесі догляду з автомобіля під захистом передніх коліс було виявлено та вилучено заборонену речовину рослинного походження. При цьому водій пояснював, що знає що речовина заборонена, що він неодноразово таким чином перевозив речовину до Росії.

Дослідженими даними протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 23.06.2018 в період часу з 2 год. 27 хв. до 5 год. 25 хв. за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , в ході якого з автомобіля «Daewoo Lanos» під управлінням останнього було вилучено 46 пакетиків з речовиною рослинного походження вагою 7,4 кг. (а.с. 14-20 том 2).

Даними акту спрацювання службового собаки від 23.06.2018, згідно до якого 22.06.2018 біля 23 год. 30 хв. в процесі митного контролю автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 службовий собака «Івсен» спрацював на передні крила вищевказаного автомобіля, в подальшому при огляді ьуло вилучено велику кількість прозорих поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору. (а.с. 22 том 2).

Даними протоколу про порушення ОСОБА_8 митних правил №1159/80700/18 від 23.06.2018, у відповідності до якого 22 червня 2018 року приблизно о 23 год. 01 хв. до зони митного контролю МАПП «Гоптівка» в у напрямку руху з України до РФ в`їхав автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_8 . Останній заявив, що заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України товарів та предметів не переміщує, однак в ході проведення митного огляду службовий собака «Івсен» спрацював на передні крила автомобіля, де було виявлено та вилучено 46 пакетиків з речовиною рослинного походження загальною вагою 7,4 кг. (а.с. 21 том 2).

Даними постанови про отримання біологічних зразків у обвинуваченого ОСОБА_8 від 23.06.2018, а саме змивів з долонь і пальців рук, а також зрізів нігтьових пластин пальців рук. (а.с. 68 том 2).

Даними протоколу відібрання вищевказаних біологічних зразків у обвинуваченого ОСОБА_8 від 23.06.2018. (а.с. 69-70 том 2).

Дослідженими даними висновку експерта №1588 від 31 липня 2018 року про те, що вилучена 23.06.2018 під час огляду місця події в автомобілі «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 речовина рослинного походження масою 3584,900 грама є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Загальна маса канабісу (у перерахунку на суху речовину) становить 3267,787 грама. На ватних тампонах зі змивами з рук громадянина ОСОБА_8 та на зрізах нігтьових пластин виявлено психоактивний компонент канабісу тетрагідроканабінол, масу визначити не є можливим в зв`язку з незначною кількістю речовини. На контрольному тампоні наркотичних, психотропних речовин не виявлено. Речовина рослинного походження, вилучена у ОСОБА_8 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, а на змивах з рук та зрізах з нігтьових пластин, виявлено психактивну речовину канабісу тетрагідроканабінол, тому визначити спільну родову (групову) належність не є можливим. (а.с. 77-82 том 2).

Дослідженими даними висновку експерта №1587 від 25 червня 2018 року про те, що надана на дослідження речовина рослинного походження, «упакована до 21 пакету, вилучена 23.06.2018 в результаті проведення огляду місця події з під правого крила автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 та упакована в поліетиленовий пакет чорного кольору, який опечатано паперовою биркою із написом «пакет №2 до ОМП від 23.06.2018», є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Загальна маса канабісу (у перерахунку на суху речовину) становить 2699,4286 грама. (а.с. 90-93 том 2).

У відповідності до ст. 337 КПК України визначено межі судового розгляду, а саме судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. За ч. 3 ст. 337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду колегією суддів було встановлено і не заперечувалося обвинуваченим ОСОБА_8 , про те, що події скоєних злочинів мали місце не 23 червня 2018 року, як вказано в обвинувальному акті, а 22 червня 2018 року.

За ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження, в тому числі свідків, суд отримує усно. Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Крім того, згідно ч. 2 ст. 327 КПК України, прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик.

Суд сприяв стороні обвинувачення та стороні захисту в забезпеченні явки свідків у судове засідання, а саме направляв судові виклики свідкам рекомендованими листами з повідомленням, шляхом повідомлень телефонограмами та шляхом здійснення приводу свідків за ухвалою суду від 21.02.2019. Прокурор у судовому засіданні відмовився від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Сторона захисту адвокат ОСОБА_12 наполягав на допиті свідка ОСОБА_13 , однак не забезпечив його прибуття в судове засідання, тому суд постановив проводити розгляд справи без допиту свідків сторони обвинувачення за відмовою прокурора та ухвалив проводити розгляд справи без допиту свідка захисту ОСОБА_13 , у зв`язку з незабезпеченням його явки в суд стороною захисту.

За змістом ст. 62 Конституції України суд під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як спробу обвинуваченого пом`якшити свою участь або взагалі уникнути відповідальності або як обрану тактику захисту. При цьому суд констатує той факт, що не визнаючи свою вину, обвинувачений не привів жодного аргументованого доказу, який би ставив під сумнів достовірність доказів на підтвердження вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 рішення «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, суд враховує саме показання, надані виключно в судовому засіданні.

Суд, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні вищевказані докази, які у відповідності до ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими, оцінюючи їх у своїй сукупності, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 .

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Поняття належності та допустимості доказів визначене ст.ст. 85, 86 КПК України. Недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини передбачена ст. 87 КПК України. Визнання доказів недопустимими передбачене ст. 89 КПК України.

Захисник ОСОБА_12 подав клопотання, у якому просив визнати показання свідка ОСОБА_15 недопустимим доказом вини обвинуваченого ОСОБА_8 , так як його показання не підтвердив свідок ОСОБА_17 , а також під час проведення слідчих дій у обвинуваченого не були вилучені долари США.

Крім того, захисник ОСОБА_12 посилався на те, що пояснення свідка ОСОБА_19 також є неналежним та недопустимим доказом, оскільки як і свідок ОСОБА_15 вони є співробітниками митниці, яка є контрольованою та підзвітною службі безпеки, тому дають неправдиві покази. Висновки експертиз у справі також є неналежними та недопустимими доказами, так як на змивах з рук та зрізах нігтьових пластин ОСОБА_8 було виявлено тетрагідроканабінол, що не є однорідною речовиною з канабісом.

Судова колегія вважає, що відсутні правові підстави для визнання вищевказаних доказів неналежними та недопустимими, так як пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_19 узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_17 . Доводи про контрольованість митниці органами безпеки також не узгоджується з діючим законодавством України про підпорядкованість правоохоронних органів. Стосовно висновків експертиз, то експертом зазначено, що виявлено на ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_8 та на зрізах нігтьових пластин останнього психоактивний компонент канабісу тетрагідроканабінол. Крім того, обвинувачений не пояснив суду, яким чином на його руках була виявлена зазначена вище речовина, якщо він не здійснював закладки в автомобіль і є особою, яка за висновком експертизи, не вживає наркотичні засоби.

При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», згідно яким незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення. Відповідно до п. 37 ст. 1 Митного кодексу України під спеціально виготовленим сховищем (тайником) треба розуміти сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані і пристосовані з цією ж метою конструктивні ємності та предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Також, враховуються роз`яснення, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», де зазначено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому слід мати на увазі, що за статтею 309 КК повинні кваліфікуватися дії винного лише в частині виробництва, виготовлення і зберігання цих засобів і речовин у тому розмірі, в якому він їх ужив чи планував ужити.

Аналізуючи показання обвинуваченого та доводи захисника щодо недоведення вини стороною обвинувачення в частині придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів з метою збуту, суд дійшов висновку, що ці показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, достовірність яких сумнівів не викликає, а саме про мету збуту свідчать особливо великий розмір наркотичних засобів, спосіб їх упакування та розфасування у 46 пакунків, те, що ОСОБА_8 сам наркотичні засоби не вживає, про що свідчить акт № 289 від 19.07.2018 судово-наркологічної експертизи (а.с. 101 том 2), але придбав, зберігав та перевозив їх, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, а також його дії та поведінка під час проведення огляду и транспортного засобу свідчать про його обізнаність і намір, спрямований на подальший збут великої партії цього засобу.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_8 , суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України та ст. 67 КК України не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_8 встановлено, що він є таким, що не має судомості, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 охарактеризував обвинуваченого ОСОБА_8 , якого знає на протязі 20 років, як позитивну та порядну людину, підтвердив, що останній ділився з ним своїми розробками, крім того в інституті метрології вони бачилися з обвинуваченим, але назвати офіційне місце роботи ОСОБА_8 не може, так як його не знає. Патенти в області фізики останній має. Крім того, знає, що вони працювали разом з ОСОБА_13 над технологією переробки газового конденсату, миючих засобів. Чи мав місце конфлікт між останніми свідку нічого невідомо.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, дані про особу винного, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, їх наслідки, а також дані про особу обвинуваченого, та вважає, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання лише в умовах ізоляції від суспільства. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 305 КК України являється незакінченим, строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку, тобто восьми років позбавлення волі, що передбачено нормами ч. 3 ст. 68 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Європейський суд з прав людини у п. 77 справи «Довженко проти України» (заява №36650/03, остаточне рішення від 12.04.2012) вказав, що вираз «відповідно до закону» вимагає не лише дотримання національного законодавства, але також стосується якості такого законодавства. У національному законодавстві повинно бути з достатньою чіткістю визначено межі та спосіб здійснення відповідних дискреційних повноважень державних органів з метою забезпечення особам мінімального рівня захисту, на який вони мають право в умовах верховенства права в демократичному суспільстві (див. рішення від 12.03.2009 у справі «Сергій Волосюк проти України».

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України за проведення експертиз суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, судова колегія,

ухвалила:

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 305 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 307 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією особисто належного йому майна;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 305 КК України з застосуванням ст. 68 КК України у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією особисто належного йому майна.

У відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією особисто належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання з 23 червня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити незмінним у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною вагою у перерахунку на суху речовину 5967,0156 грама, після проведення експертизи масою в перерахунку на суху речовину 5953,2156 грама, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, контрольний тампон, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Харківській області, - знищити.

Конфіскувати на користь держави мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 із вставленими всередині сім-картками оператора мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», мобільний телефон «iPhone» IMEI НОМЕР_4 із вставленою всередині сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», які перебувають на зберіганні в кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Харківській області, та належать ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , довіреність серії НОМЕР_6 , які знаходяться в матеріалах справи, ключі із брелоком, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Харківській області, автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_7 , який перебуває на зберіганні на територія гаража УСБУ в Харківській області за адресою: м. Харків вул. Пушкінська №106 та належить ОСОБА_13 , скасувавши арешт вищевказаного майна застосований за ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2860 грн. за проведення експертиз у справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3