У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2019 Справа №607/3774/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву засудженого ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року в частині вирішеного цивільного позову про стягнення майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про відстрочку виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року в частині вирішеного цивільного позову про стягнення майнової та моральної шкоди, в якій просить відстрочити виконання вироку до 25 травня 2020 року, розрахувавши суму заборгованості пропорційно по місяцях.

Заява мотивована тим, що на даний час існують обставини, внаслідок яких він не може виконати вирок в частині задоволеного цивільного позову в користь ОСОБА_4 , оскільки на даний час він ніде не працює та не має ніяких інших стабільних доходів, якими можна було б погасити борг. Вказує, що нещодавно закінчив навчання в університеті та на даний час в пошуках роботи. При цьому, 1500 грн. ним вже відшкодовано.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою у розгляді заяви про відстрочку виконання вироку, у відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Суд, проаналізувавши заяву та її підстави, вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 на відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 550 грн. на відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 18 січня 2017 року вирок Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_3 в частині вирішення цивільного позову змінено. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь потерпілого ОСОБА_4 25 000 гривень моральної шкоди. В решті вирок суду залишено без змін.

На підставі вказаного вироку суду потерпілому було видано виконавчий лист №607/3774/16-к, який був пред`явлений до примусового виконання до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Постановою старшого державного виконавця ОСОБА_5 29 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження № 55445364 з примусового виконання виконавчого листа №607/3774/16-к про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 550 грн. на відшкодування майнової шкоди та 25000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

12 квітня 2018 року на підставі постанови старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вищевказаний виконавчий лист передано Зборівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, у зв`язку з набуттям боржником у власність трьох земельних ділянок, які розташовані на території Зборівського району.

25 квітня 2018 року постановою державного виконавця Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_6 виконавче провадження № 55445364 прийнято до провадження Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Встановлено, що рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року у справі № 599/1918/17 визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, зокрема на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмірами: 3,4813 га та 0,5414 га, які розташовані на території Цебрівської сільської ради Зборівського району, а також на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель і споруд розміром 0,2001 га, яка розташована в с. Цебрів Зборівського району Тернопільської області.

Частиною 1 ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Частиною 2 ст. 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За таких обставин, суд при вирішенні даного питання застосовує положення ЦПК України, а саме ст. 435 цього Кодексу, яка регулює вирішення питань щодо відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виходячи з положень цієї статті відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснено в п. 10 Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії, бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних доказів, на підтвердження обставин, що істотно ускладнюють виконання вироку в частині цивільного позову або роблять його неможливим, до заяви ОСОБА_3 не долучено.

При цьому, у самій заяві про відстрочку не наведено обставин, які мають характер виняткових, та які б могли слугувати підставою для відстрочки виконання вироку у відповідності до положень ст. 435 ЦПК України.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він ніде не працює та не має доходів, оскільки лише закінчив навчання та перебуває в пошуках роботи, суд не вважає винятковою обставиною, яка б ускладнювала або робила неможливою виконання вироку в частині цивільного позову, оскільки ОСОБА_3 є працездатною особою, відомостей про те, що він перебуває на обліку в службі зайнятості населення, що б свідчило про пошук ним роботи, суду надано не було, відомості про незадовільний стан здоров`я засудженого, що б могло перешкоджати останньому працювати, відсутні, наявності на його утриманні інших осіб не встановлено, інших грошових зобов`язань перед кредиторами не має.

За таких обставин, суд вважає, що на даний час, з урахуванням наданих доказів, немає виняткових підстав для відстрочки виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року в частині вирішеного цивільного позову про стягнення майнової та моральної шкоди, а тому в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 435 ЦПК України, ст.ст. 128, 372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року в частині вирішеного цивільного позову про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи діб з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1