Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/491/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 296 (206) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2019 року

В С Т А Н О В И В:
16.12.2019 року до Кропивницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2019 року, якою частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на дії та бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна та зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області повернути тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку, а саме водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , в іншій частині скарги відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою, її оскаржено захисником ОСОБА_3 , який подачу своєї апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді обґрунтовує тим, що дана ухвала є незаконною і не обґрунтованою.

Дослідивши апеляційну скаргу стосовно її прийнятності апеляційний суд прийшов до висновку, що вона не може бути оскаржена.
У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнано Україною, закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Однак, неможливість оскаржити окремі ухвали слідчого судді до суду вищої інстанції не є порушенням права на доступ до правосуддя.

Про це свідчить і практика Європейського суду з прав людини, згідно якої загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя («Хаджіанастасіу проти Греції», п. 32-37).

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 08.012008 щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.
Так, у частині третій статті 307 КПК України прямо зазначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Статтею 309 КПК України також не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, за винятком ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні скарги про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст.399 ч. 4 КПК України - суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Так як вищевикладена ухвала слідчого судді щодо бездіяльності слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна та зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області повернути тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку розглянута слідчим суддею в порядку ст.303-307 КПК України по суті, то на підставі ч.3 ст. 307 та ст. 309 КПК України в апеляційному порядку не оскаржується.
Тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2019 року, прийнятої за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_5 .
За таких обставин, враховуючи, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 307, ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2019 року, якою частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на дії та бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна та зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області повернути тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку, а саме водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 .
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_3 .

Суддя: (підпис)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2