ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1250/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/213/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
О К Р Е М А Д У М К А С У Д Д І
16 жовтня 2019 р. м.Тернопіль
Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду від 01 жовтня 2019 року, та постановлено нову ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого СВ Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області та накладено арешт на автомобіль марки ЗИЛ 130 і екскаватор марки «ЭО 2621 А» (Беларус).
Я, суддя Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_3 , при постановленні вказаної ухвали апеляційного суду залишився при окремій думці, яку вважаю необхідним висловити письмово.
Так, при підготовці до апеляційного розгляду даної справи суддею доповідачем було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ч.1 ст.172 КПК України, яка вимагає повідомити власника майна про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, яке було тимчасово вилученим.
З наявних у справі протоколу огляду місця події від 23 вересня 2019 року та постанови слідчого про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 24 вересня 2019 року вбачається, що автомобіль марки ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , було визнано речовим доказом з поміщенням на територію для зберігання транспортних засобів Борщівського відділення поліції.
В порушення вимог ч.1 ст.172, ч.1 ст.422 КПК України суддею доповідачем не було прийнято рішення про повідомлення власника майна про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про арешт цього майна.
На моє переконання, той факт, що в апеляційному розгляді брав участь представник володільця майна, жодним чином не звільняє від обов`язку повідомити про такий розгляд власника майна.
Крім того, під час апеляційного розгляду було досліджено і долучено до матеріалів справи надані стороною обвинувачення нові докази, які отримані після внесення клопотання про арешт майна і винесення оскарженої ухвали слідчого судді 01 жовтня 2019 року, а саме копії письмової інформації управління екології від 15.10.2019р. та копії графічних матеріалів.
В ході апеляційного розгляду не було з`ясовано причини, з яких ці докази не могли бути надані слідчому судді при розгляді клопотання про арешт майна.
Таким чином, було порушено вимоги ч.2 ст.171 КПК України, відповідно до якої оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання про арешт майна, мають бути додані до цього клопотання.
Також, вважаю, що мотивувальна частина ухвали апеляційного суду не відповідає вимогам ч.5 ст.173, п.2 ч.1 ст.419 КПК України, оскільки в ній не наведено мотивів, з яких суд прийшов до висновку, що арешт майна в даному випадку є необхідним і буде співрозмірним завданням кримінального провадження.
У клопотанні слідчого про арешт майна наведено лише підставу для арешту майна, а саме що воно є знаряддям злочину. Однак, не вказано мету і не обґрунтовано необхідність такого заходу забезпечення, не вказано для яких саме слідчих дій чи потреб досудового розслідування він необхідний. Тобто, клопотання слідчого не відповідало вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України підлягало поверненню зі встановленням строків для усунення цих недоліків.
Суддя Тернопільського
апеляційного суду ОСОБА_3