УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 320/5788/17
провадження № 51-4695ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Запорізького апеляційного суду від 26 червня 2019 року,
встановив:
За вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2018 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, маючого вищу освіту, непрацючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді домашнього арешту.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у відшкодування майнової шкоди 39 015 грн, у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.
Вироком Запорізького апеляційного суду від 26 червня 2019 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2018 року в частині призначення покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок.
Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 289 КК у вигляді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого.
Збільшено розмір відшкодування з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди до 50 000 грн. В решті вирок залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте, подана скарга містить формальні посилання на підстави для скасування судових рішень із перебігом подій у провадженні та наведеною власною оцінкою обставин справи, однак у ній не вказано у чому конкретно з огляду на положення статей 412, 413 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанцій, які були би підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, та належним чином не обґрунтував своїх доводів у цій частині.
Також, усупереч приписам процесуального закону у поданій скарзі не міститься обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зважаючи на особливості застосування статті 75 КК та дискреційні повноваження суду, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та явної несправедливості призначеного засудженому покарання через суворість, натомість захисник вказує на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 , за які його було засуджено, а також необхідності скасування судового рішення та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.
Доводи захисника зводяться до оспорювання фактичних обставин кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що згідно зі статтями 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3