У Х В А Л А
26.07.2019 Справа №607/11499/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0001104 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які перешкоджають обранню вказаному обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думки обвинуваченого та захисника, які заперечили у задоволенні клопотання прокурора та просили змінити ОСОБА_3 раніше обраний запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на міцність соціальних зв`язків останнього та наявність постійного місця проживання, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотань сторони захисту необхідно відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступних мотивів.
Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому, зважаючи на наведене, а також на те, що ОСОБА_3 , хоча і вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, однак ніде не працює, його низький рівень соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, що на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що дає суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу або ж не продовження чинного, матиме можливість, зважаючи, у тому числі, на санкцію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальні правопорушення, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується, суд приходить до висновку, щострок тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 24 вересня 2019 року.

При цьому, будь-яких документальних доказів про наявність постійного місця проживання у ОСОБА_3 , а також щодо міцності його соціальних зв`язків, зокрема, наявності в останнього на утриманні 2 малолітніх дітей, стороною захисту не подано та судом не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ч.3 ст.331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про зміну ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити, а клопотання прокурора задовольнити, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 24 вересня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Головуючий суддяОСОБА_1