ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/7440/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/702/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.189 КК України
УХВАЛА
Іменем України
05 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.12.2018р. відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою задоволено клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_10 про повернення обвинувального акта прокурору. Обвинувальний акт. за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.389 КК України та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.389 КК України повернуто прокурору прокуратури Харківської області, для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
Суд першої інстанції вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за своїм змістом є суперечливим, неконкретним, внаслідок чого вбачається порушення права обвинувачених на захист, яке не є формальним і не може бути забезпечено лише участю захисників, оскільки особи, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення мають чітко усвідомлювати, у вчиненні якого злочину вони обвинувачуються, неконкретне обвинувачення виключає справедливий судовий розгляд. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, решти учасників судового провадження, які вважали ухвалу суду правомірною, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається зі змісту ухвали (т.1 а.с.65-66), суд першої інстанції вказав на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.

Так, в обвинувальному акті не визначена точна дата вчиненого злочину, а саме, зазначається 09.07.2015р. та 07.09.2016р.

Зазначену помилку колегія суддів розглядає як суто технічну оскільки в обвинувальному акті (т.1 а.с.5, 7, 8) зазначено час вчинення злочину «09.07.2015 близько 19год. 30 хв.» при викладені фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими та таку яка не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Як вбачається з обвинувального акту (т.1 а.с.4-11) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.189 КК України тобто у вимаганні, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи вчинене за попередньою змовою групою осіб в той час як суд першої інстанції в своїй ухвалі зазначає ч.3 ст.389 КК України.
Таким чином, колегія суддів, виходячи з вищенаведеного вважає встановленим, що висновки суду щодо відсутності конкретного формулювання обвинувачення не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а це свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження тобто підстави передбаченої п.2 ч.1 ст.409 КПК України для скасування рішення суду.
Поряд з цим, на думку апеляційної інстанції, суд вдався до аналізу деталізації обставин вчинення злочину, що не передбачено на цій стадії процесу. З приводу решти недоліків, які зазначені в ухвалі суду першої інстанції як порушення ст.291 КПК України без зазначення пункту чи частини колегія суддів вважає їх такими, що не перешкоджають призначенню судового розгляду оскільки відповідно до ст.338 КПК України прокурор має можливість змінити обвинувачення в суді у будь-який бік.

Відсутність у суду правового примусу прокурора змінити обвинувачення в суді не позбавляє суд можливості ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає зазначені у рішенні суду недоліки такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки вони суперечать ч.4 ст.22, п.п.13-15 ч.2 ст.36 КПК України, згідно яких звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді покладається на прокурора, який відноситься до сторони обвинувачення.

Відповідно до ч.6 тієї ж норми суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Керуючись ст.ст.405, 407, п.2 ч.1 ст.409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.12.2018р. відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді