Справа № 190/365/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 14.01.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 статті 187 КК України за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 з урахуванням відсутності у нього міцних соціальних зв`язків, тяжкості і суспільної небезпеки злочину, який ним скоєно в період іспитового строку, можливості переховування від суду, враховуючи покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим. Крім того, прокурор просить врахувати, що ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2019 р. при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу та в ухвалі суду від 13.06.2019 р. не відпали і продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою свого підзахисного, зазначив, що останній має міцні соціальні зв`язки, що підтверджується наявністю зареєстрованого місця проживання та утриманням малолітньої дитини.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Слідчий суддя в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилався на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст.187 КК України підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні. Крім того, слідчим суддею встановлено об`єктивне існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 виявляє підвищену соціальну небезпеку, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою суду від 13.06.2019 р. обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою з огляду на схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена (та не спростована) при застосуванні запобіжного заходу.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

За даним кримінальним провадженням, колегія суддів враховує обсяг пред`явленого обвинувачення; ризики, що встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному кримінальному провадженні, в якому пред`явлено обвинувачення щодо нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Колегія суддів при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 враховує особу останнього, у якого відсутні місце роботи, джерела прибутку, та який маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за яке передбачене покарання на строк від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що свідчить про наявність ризиків переховування від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень. На переконання колегії суддів наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 місця реєстрації не є достатньою гарантією, яка б свідчила про виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобіганню спробам переховуватись від суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою, не відпали, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим пунктами 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Отже, на підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують, тому враховуючи дані про особу обвинуваченого з метою запобігання спробам переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, оцінюючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 та ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України та рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. №4-р/2019 колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 05 жовтня 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення ухвали суду.

Головуючий суддя

Судді