Номер провадження: 11-кп/813/289/19
Номер справи місцевого суду: 496/2730/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Одеському апеляційному суді апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2018 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою районного суду від 28.11.2018 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000490 від 31.10.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернутий прокурору відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 для усунення недоліків, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення є неконкретним, а саме в обвинувальному акті не зазначено: коли, де та яким чином ОСОБА_8 нібито отримав кошти від ОСОБА_10 за перетинання кордону 16 січня та 24 січня 2018 року; не вказано, які службові обов`язки повинен був виконувати або не виконувати обвинувачений ОСОБА_8 при проходженні ОСОБА_10 митного контролю; не зазначено яке відношення інспектор прикордонної служби ОСОБА_8 мав до проходження ОСОБА_10 митного контролю; не вказано, які саме службові повноваження були використані ОСОБА_8 , як службовою особою під час вчинення інкримінованого йому злочину. Крім того, суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування положенням ст.109 КК України.
Крім того, районний суд, мотивуючи оскаржуване рішення, послався на те, що ухвалою від 24.07.2018 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.09.2018 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 вже повертався прокурору для усунення недоліків, однак 07.11.2018 року обвинувальний акт прокурором знов направлений до суду, проте недоліки обвинувального акту усунуті не були.
Не погоджуючись з ухвалою районного суду, прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали, просить її скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Прокурор стверджує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а доводи суду щодо його невідповідності вимогам закону є безпідставними, оскільки ті обставини, які підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, викладено чітко та конкретно.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та обвинуваченого, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акта та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання районний суд прийшов до правильного висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню, між іншим, підлягають доказуванню час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.
Як убачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000490 від 31.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, він фактично не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону, про що вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, а вказані судом недоліки обвинувального акта, зокрема неконкретність обвинувачення та посилання в ньому на іншу особу, яка не визнана винуватою відповідно до вироку суду щодо обставин вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_8 , порушують право обвинуваченого та іншої особи на захист.
За таких підстав, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ч.2 ст.291 КПК України, а тому не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000490 від 31.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України повернутий прокурору відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4