Дата документу 31.10.2019 Справа № 323/665/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/54/19
Єдиний унікальний № 323/665/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.5 ст.191 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
при секретарі ОСОБА_7 ,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000332, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2018 року, якою

обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 від 27.04.2016 року відносно вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України повернути прокурору.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 22.05.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 від 27.04.2016 року відносно вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.
За наслідками перевірки якого у підготовчому судовому засіданні суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не містить посилання на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносять до предмету доказування у кримінальному провадженні.
Так, викладене в обвинувальному акті обвинувачення не містить викладу об`єктивної сторони вчинених злочинів, а саме: відсутні відомості щодо обставин (час, місце, дата), при яких у обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_16 виник злочинний умисел, який відповідно до вимог ст.91 КПК України підлягає доказуванню, спрямований на систематичне протиправне привласнення грошових коштів місцевого бюджету Комишеваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, у зв`язку з чим ОСОБА_9 розробив злочинний план, та організував стійку злочинну групу, відсутні відомості щодо обставин при яких ОСОБА_9 розповів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_16 деталі розробленої ним «схеми» привласнення грошових коштів, та запропонував останнім приєднатись до вчинення вказаного кримінального правопорушення, відсутні відомості щодо часу, місця, обставин та співвідношення розподілення між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_16 грошових коштів, одержаних незаконним шляхом, а тому не може вважатися висунутим в порядку, встановленому КПК України та позбавляє суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення було вчинене в період часу з січня 2013 по грудень 2015р. в тому числі головою Комишевахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_9 (тобто службовою особою місцевого самоврядування) та шкода, завдана ним складає 1124441,99 грн., що у 600 і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення злочину. отже, відповідно до ч.5 ст.216 КПК України досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мали здійснювати детективи НАБ України.
При цьому, в порушення вказаних вимог закону, досудове розслідування проводилось слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Запорізької області. та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області.
Таким чином, затвердження даного обвинувального акта прокурором який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_17 суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про прокуратуру».
З огляду на викладене такі порушення закону, допущені під час досудового розслідування, перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, оскільки досудове розслідування даного кримінального провадження, а також затвердження обвинувального акта по даному кримінальному провадженню, проводили не уповноважені на це особи.
Крім того, в порушення вимог ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування.
Таким чином, прокурором порушені вимоги кримінального процесуального закону, а саме вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки конкретне обвинувачення у вчиненні відповідних злочинів ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_16 фактично не висунуто, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини та ч.5 ст.216 КПК України, оскільки досудове розслідування було проведено з порушенням правил підслідності, не уповноваженим на те органом, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягав поверненню прокурору через його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , посилаючись на незаконність, невмотивованість судового рішення внаслідок істотного порушення судом кримінального процесуального закону, який підлягав застосуванню, його неточного тлумачення, а також у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню. В обвинувальному акті викладені фактичні обставини правопорушення, які прокурор вважав встановленими. Апелянт вважає, що суд першої інстанції вийшовши за межі судового розгляду під час підготовчого судового засідання, почав досліджувати обставини які підлягають доказуванню лише під час судового розгляду. Судом першої інстанції проігноровано право прокурора змінити обвинувачення в суді. Стосовно висновку суду, щодо не підслідності даного кримінального провадження, прокурор зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.216 КПК України, стосовно визначеної категорії осіб, до якої голова Комишевахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області не відноситься, а тому кримінальне провадження не підслідне детективам НАБ України. Таким чином прокурор вважає, що під час складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування істотних порушень кримінального процесуального закону не допущено, так як і таких порушень, які можуть перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Враховуючи викладене, прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 01.06.2018 року та провернути обвинувальний акт до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для розгляду.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та винесеною у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального законодавства, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає. Прокурором не усунуто недоліки, вказані в ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2017 року та 03.01.2018 року було складено та затверджено новий обвинувальний акт та направлено до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції; обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; захисників, які також заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу законною та обґрунтованою; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 підлягає задоволенню.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до п.3 ч.3, ч.4 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що висновки суду щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору, з підстав того, що: обвинувальний акт не містить посилання на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносять до предмету доказування у кримінальному провадженні є необґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення, винуватість обвинувачених у його вчиненні, викладені повно та зрозуміло.

В обвинувальному акті фактичні обставини в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Підставою для повернення обвинувального акта слугувало те, що на переконання суду, формулювання обвинувачення, не містило викладу об`єктивної сторони вчинених злочинів.

Однак, колегія суддів вважає, що вказані висновки суду першої інстанції є передчасними, адже фактично судом робиться оцінка кваліфікації дій обвинувачених, тобто наявність в їх діях складу кримінальних правопорушень. Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих повноважень на стадії підготовчого судового засідання.

Інша обставина, зазначена в ухвалі суду, що провадження не було підслідне ГУНП в Запорізькій області і прокуратурі Запорізької області, також не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору, адже посада голови селищної ради не відноситься до категорії осіб, які вказані у п.1 ч.5 ст.216 КПК України (підслідність детективів НАБУ).

Посилаючись на неконкретність висунутого обвинувачення, відсутність об`єктивної сторони і порушення підслідності, суд перейшов до аналізу доведеності обвинувачення, вийшов за межі наданих повноважень на стадії підготовчого судового засідання та фактично почав дослідження обставин кримінального провадження, перевіряючи наявність елементів складу злочину, оцінки належності і допустимості доказів, про що навіть зробив вказівку в ухвалі. Колегія суддів вважає, що вказані висновки суду першої інстанції є передчасними. Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих повноважень на стадії підготовчого судового засідання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції з підстав, не передбачених законом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а, відтак, оскаржувана ухвала суду, відповідно до положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 задовольнити.
Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 від 27.04.2016 року відносно вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України повернути прокурору, скасувати.
Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6