Провадження №1-кп/761/2350/2019
В И Р О К
іменем України

11 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря сового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0003595 від 17 квітня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., працюючого водієм у ТОВ «Евакуатор Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2019 року приблизно о 17 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним вантажним автомобілем «ТАТА LPT 613» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Іллєнка зі сторони вул. Герцена у напрямку вул. Січових стрільців та наближався до регульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 31 по вул. Іллєнка у м. Києві. Рухаючись у вказаному напрямку та виїхавши частково вантажним автомобілем «ТАТА LPT 613» д.н.з. НОМЕР_1 на регульований пішохідний перехід, водій ОСОБА_5 зупинився у зв`язку з увімкненням для пішоходів зеленого сигналу світлофору.

Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3«б», 10.1 Правил дорожнього руху, що введені в дію 01 січня 2002 року, водій ОСОБА_5 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не впевнився перед початком свого руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух вперед по вул. Іллєнка в напрямку вул. Січових стрільців та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що знаходилася з правої сторони попереду від керованого ним автомобіля, перетинаючи проїзну частину вул. Іллєнка в межах регульованого пішохідного переходу з права наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок проявленої необережності водієм ОСОБА_5 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, пішохід ОСОБА_4 отримала тілесне ушкодження у виді закритої травми лівого передпліччя: уламковий перелом дистального епіметафізу променевої кістки зі зміщення уламків.
Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 042-1133-2019 виявлене тілесне ушкодження у ОСОБА_4 відноситься до середнього ступеню тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених вище у вироку, він 16 квітня 2019 року керуючи вантажним автомобілем «ТАТА LPT 613» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Іллєнка зі сторони вул. Герцена у напрямку вул. Січових стрільців та наближався до пішохідного переходу навпроти будинку № 31 по вул. Іллєнка у м. Києві. Рухаючись у вказаному напрямку та виїхавши частково вантажним автомобілем «ТАТА LPT 613» на пішохідний перехід, зупинився у зв`язку з увімкненням для пішоходів зеленого сигналу світлофору. Дійсно визнав, що порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, розпочав рух вперед по вул. Іллєнка в напрямку вул. Січових стрільців та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що знаходилася з правої сторони попереду від керованого ним автомобіля.
У зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, частковим відшкодуванням матеріальної шкоди потерпілій та подальшим наданням матеріальної допомоги потерпілій для лікування, просить суд суворо його не карати. Крім того, зазначив, що робота водієм є його єдиним заробітком, в зв`язку з чим просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини /фактичних обставин вчинення злочину/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України.

При призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження та відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, частково відшкодував шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення потерпілій.

Також при призначенні покарання ОСОБА_5 судом враховуються дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює водієм, його вік та стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Судом враховано думку потерпілої, яка вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого мінімальне покарання, передбачене санкцією статті інкримінованого злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді штрафу.

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який працює водієм, що є його єдиним джерелом доходу, продовжує відшкодовувати заподіяну потерпілій шкоду, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати до ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягненню з обвинуваченого підлягають процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі, доведеному стороною обвинувачення в судовому засіданні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 /двохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 /три тисячі чотириста/ гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 555 грн. /п`ятсот п`ятдесят п`ять/ гривень 80 / вісімдесят/ копійок.

Речові докази, а саме:

-автомобіль «ТАТА LPT 613» д.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя