Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/207/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі: головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2019 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні сина, 2017 року народження, такий, що не має судимостей,,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 год. 20 хв., 06.07. 2019 року. Визначено розмір застави в 38 420 грн.

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 08.05.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2019 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено розмір застави в 38 420 грн.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що матеріалами справи, а саме протоколом огляду місця події від 08.05.2019 року, протоколом допиту потерпілого від 10.05.2019 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтверджується, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 не працює, тобто постійного заробітку не має, не одружений, але співмешкає з ОСОБА_13 та має на утриманні малолітнього сина 2017 року народження, не має міцних соціальних зв"язків, в 2011 році був засуджений до 5 років позбавлення волі, але був звільнений умовно-достроково, на разі не має не зняту чи не погашену судимість, однак відносно нього в Новомиргородському районному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який органами досудового розслідування кваліфіковано як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до восьми років з конфіскацією майна чи без такої.
На розгляді в Новомиргородському районному суді Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 000097 від 09.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та інших осіб у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 119, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України. Відповідно до фактичних обставин викладених в обвинувальному акті ОСОБА_7 09.02.2018 року з домоволодіння що розташоване по АДРЕСА_3 незаконно заволодів транспортним засобом марки ВАЗ 2104 р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 ..
Тобто, протиправні дії підозрюваного спрямовані на заволодіння транспортними засобами свідчать про не бажання останнім стати на шлях виправлення та зробити відповідні висновки.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що наведені обставини вказують на наявність ризиків ухилення від виконання підозрюваним процесуальних обов"язків, спробам переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити кримінальні правопорушення, з метою уникнення покарання в разі доведення його вини.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відмовити, ухвалу слідчого судді скасувати, обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі (домашній арешт).
Вважає, що підозрюваному можливо було обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Клопотання та підозра оголошена підозрюваному ґрунтуються на доказах, які є необґрунтованими, незаконними, та не вказують на доведеність вини.
За клопотанням захисника, у порядку ч.2, п.7 ст 193 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у суді 1 інстанції було заявлене клопотання про допит свідка ОСОБА_14 , яка і була безпосередньо заявником про подію кримінального правопорушення. Даний свідок показала, що надала дозвіл своєму брату на використання мопеду «Днепр 11», що належить її співмешканцю ОСОБА_16 . До правоохоронних органів звернулась лише з метою розшуку ОСОБА_7 , який довго не повертався. Однак працівники поліції пояснили їй, що необхідно писати заяву саме про угон автотранспорту та продиктували їй заяву.
В ході досудового розслідування також допитаний ОСОБА_17 , який пояснив, що про написання заяви про угон йому стало відомо від його співмешканки ОСОБА_14 , яка також йому повідомила, що надала дозвіл брату ОСОБА_7 на користування мопедом. У цей час перебував на роботі у м. Києві. Вже через декілька днів після написання заяви його співмешканкою до нього приїхали працівники поліції із м. Києва та повідомили, що йому необхідно формально підписати деякі документи, що він і зробив. Самі документи не читав так як є юридично не обізнаний та поспішав повернутися до робочого місця.
Жодних доказів, які б підтверджували причетність підозрюваного до вчинення злочину, передбаченого ст. 289 КК України немає.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скаргита вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
При вирішенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу встановлюється наявність обгрунтованості пред`явленої підозри.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, що згідно ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна чи без такої, а також наявність ризиків, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, матиме можливість: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити кримінальні правопорушення, з метою уникнення покарання в разі доведення його вини.
Зазначена підозра судом першої інстанції на даній стадії визнано обґрунтованою.
Колегія суддів не погоджується з апеляційними ствердженнями адвоката щодо необґрунтованості пред`явленої підозри.
У відповідності до ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя врахував обставини при обранні запобіжного заходу, а саме оцінив в сукупності всі обставини:що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна чи без такої, підозрюваний ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, джерела власних доходів невідомі, має на утриманні малолітнього сина 2017 року народження, в 2011 році був засуджений до 5 років позбавлення волі, на даний час в Новомиргородському районному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду задовольняючи клопотання слідчого обгрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
У конкретному випадку, обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
На даній стадії провадження слідчим суддею встановлено наявність існування фактів та доказів, які можуть переконати у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, у якому йому станом на сьогоднішню дату пред`явлено підозру; тобто, встановлено обґрунтованість підозри.
Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2