У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 жовтня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нежішин, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, має середньо-спеціальну освіту, раніше не судимого, який проходить військову службу за контрактом на посаді старшого номеру обслуги 3 розрахунку 2 взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні матрос, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч. 1 ст.87 КК України, у кримінальному провадженні № 0002655 від 19.07.2019.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 23 жовтня 2019 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Апелянт вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що стороною обвинувачення не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України, доказів незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення не має, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення.

Зазначає, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи скоювати інші злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в нього немає можливості. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 13.05.2019р. близько 01 год. 00 хв., перебуваючи неподалік будинку № 30 по вул. Адміральській м. Миколаєва, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_8 , з метою заволодіння її майном, скориставшись тим, що потерпіла відволіклася на пошуки своїх ключів, утримуючи в правій руці предмет ззовні схожий на пістолет, підійшов до потерпілої з лівого боку, ззаду та приставивши вказаний предмет, ззовні схожий на пістолет до потиличної частини голови потерпілої ОСОБА_8 , вихопив з рук потерпілої мобільний телефон марки «Samsung J5 AG S J5 AUZER». Далі, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння майном потерпілої, утримуючи в руках предмет ззовні схожий на пістолет, та погрожуючи ним ОСОБА_8 лівою рукою схопив за жіночу сумку, яку остання утримувала в руках, та почав виривати її. Проте потерпіла намагалася чинити, ОСОБА_6 шляхом ривку вирвав з рук потерпілої її жіночу сумку, та правою рукою відштовхнув ОСОБА_8 від себе, в результаті чого, остання впала на асфальт, тим самим застосував до ОСОБА_8 фізичну силу.

У подальшому ОСОБА_6 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та викраденим розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на орієнтовну загальну суму 6530 грн. 40 коп.

Крім цього 19.07.2019р. близько 00 год. 05 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку № 14 по вул. Терасна м. Миколаєва побачив ОСОБА_9 яка прямувала до свого будинку. В цей час у ОСОБА_6 , виник корисливий злочинний умисел направлений на розбійний напад на потерпілу з метою заволодіння її майном, він підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та став спереду неї, тим самим перегородивши її дорогу та утримуючи в правій руці предмет зовні схожий на пістолет, лівою рукою схопив за сумку та намагався нею заволодіти. Потерпіла намагалась чинити опір в цей час, ОСОБА_6 , розуміючи, що без застосування насильства до потерпілої, його злочинний умисел направлений на заволодіння її майном не буде доведений до кінця, правою рукою в якій знаходився предмет зовні схожий на пістолет наніс один удар в обличчя а саме в область верхньої губи, в результаті чого остання упала на асфальт при цьому сумку тримала при собі та намагалася чинити опір ОСОБА_6 , схопивши його за ногу, тим самим перешкоджала його противоправним діям. ОСОБА_6 , не припиняючи своїх злочинних дій з метою заволодіння майном ОСОБА_9 наніс потерпілій 3 - 4 удари рукою в задню частину голови, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв, підшкірних гематом голови, тіла, які згідно висновку судово - медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тим самим застосовував до останньої фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я та зважаючи на те, що він був фізично сильнішим, шляхом ривку лівою рукою зірвав у неї сумку. У подальшому ОСОБА_6 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та викраденим розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду орієнтовно на загальну суму 1126 грн. 90 коп.

23.07.2019р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

14.08.2019р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

23.07.2019р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.09.2019р.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання вказав, що ризики передбачені ст. 177 КПК України - не зникли та не зменшилися, строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 18.09.2019 року, але досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчено, оскільки необхідно здійснити певний комплекс слідчих дій, а саме: повідомити остаточну підозру за правовою кваліфікацією ч. 2ст. 187 КК України, допитати підозрюваного ОСОБА_6 , провести слідчий експеримент при згоді останнього, скласти та завчасно направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що слідчим та прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу та вважав за не обхідне продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 23.10.2019 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 187 КК України, які за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначених злочинів підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 25.07.2019р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 ; копією документів на мобільний телефон який належить ОСОБА_8 ; копією договору з ломбардом в якому вказано, що саме ОСОБА_6 закладав до ломбарду мобільний телефон ОСОБА_8 ; допитом працівника ломбарду який повідомив, що саме ОСОБА_6 закладав вказаний мобільний телефон; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 19.07.2019р.; додатковим допитом потерпілої ОСОБА_9 від 30.08.2019р.; протоколом проведення впізнання з потерпілою ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, не має міцних соціальних зв`язків, а тому є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та слідства, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність

Вищезазначені обставини вказують на те що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У вказаному кримінальному провадженні 17.09.2019 року постановою військового прокурора Миколаївського гарнізону ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців. Слідчим і прокурором у суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час не можливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно провести наступні слідчі дії: повідомити ОСОБА_6 остаточну підозру за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст.187 КК України, допитати підозрюваного ОСОБА_6 , провести слідчий експеримент при згоді останнього, скласти та завчасно направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Є безпідставним доводи захисника щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів визнає неспроможними доводи апеляційної скарги щодо визначення підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави. Так, згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень положень КПК України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули при продовженні слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді