Справа №295/8114/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій зазначив, що в провадженні Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000695, внесене до ЄРДР 10.08.2018 року за ч.1 ст. 289 КК України.

16.08.2018 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

В подальшому, 26.03.2019 року, слідчим суддею клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно задоволено, посадових осіб Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області зобов`язано безоплатно повернути ОСОБА_3 автомобіль.

Особа зауважує, що внаслідок погіршення стану здоров`я на підставі довіреності право на представлення інтересів перед органами Національної поліції надано ОСОБА_4 .

Слідчий відмовляє у поверненні транспортного засобу довіреному, при цьому посилається на відстуність обумовленого представництва за змістом ухвали слідчого судді про скасування арешту на майно.

Оскільки представництво згідно ст. 244 ЦК України, яке грунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю, ОСОБА_3 просить визнати протиправною бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна, зобов`язати повернути представнику ОСОБА_3 ОСОБА_4 , автомобіль марки «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 .

У поданій скарзі ОСОБА_3 просить судове засідання провести за його відстуності.

Слідчим суддею встановлено.

Слідчим Житомирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000695, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 16.08.2018 року накладено арешти на автомобіль марки «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_3 , та яким користується ОСОБА_5 , та тимчасово позбавлено власника (власників) майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

30.12.2018 року старшим слідчим СВ Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУ Національної поліції в Житомирській області, майором поліції ОСОБА_6 , в порядку пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000695 від 10.08.2018 р. у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира скасувано арешт з автомобіля марки «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , зобов`язано відповідних посадових осіб СВ Житомирський РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області безоплатно повернути громадянину ОСОБА_3 , автомобіль марки «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно з ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

З системного аналізу наведених норм слід дійти висновку, що особа, наділена правом власності на майно, в разі вирішення питання про арешт такого майна в межах кримінального проваждення набуває окремо процесуального становища, яке є не змінним за визначенням на будь-якій стадії розслідування, а також після закриття кримінального провадження. Так, на стадії після закриття кримінального провадження ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді на підставі ст. 174 КПУ України про скасування арешту на майно саме як власник майна з передбаченими ч.3 ст. 64-2 КПК України обсягом прав.

Закриття кримінального провадження не переводить процедуру вирішення питань, пов`язаних із вчиненими заходами забезпечення в межах кримінального провадження, до цивільного кола відносин, адже залишаються в сфері повного врегулювання нормами Кримінального процесуального Кодексу.

Так, зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ч.4 ст. 64-2 КПК України представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

ОСОБА_3 не надано доказів на представлення його інтересів як третьої особи власника майна, захисником.

Дії слідчого, який відмовив у поверненні майна особі, що діє на підставі довіреності, відповідають вимогам законодавства, подана скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 64-2, 170-174, 303-307 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1