Справа № 482/2154/17
Номер провадження 1-кп/482/28/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уральське Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, військовозобов`язаного, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

представника органу пробації ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_9 13 серпня 2017 року близько 12.00 години, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в світлий час доби, по сухому дорожньому покритті автодороги з с. Артемівка в напрямку с. Ясна Поляна Новоодеського району Миколаївської області, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався назустріч під керуванням ОСОБА_14 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-21013» ОСОБА_12 тримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому правої плечової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України обвинуваченим ОСОБА_9 знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні винним себе не визнав, проти задоволення цивільного позову потерпілої заперечив, зазначивши, що наміру відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілій не має та не мав під час досудового розслідування. Підтвердив, що дійсно 13 серпня 2017 р. вдень керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому разом із співмешканкою ОСОБА_15 рухався по польовій дорозі з невеликою швидкістю 30 км/год. Побачивши, що назустріч рухається автомобіль ВАЗ білого кольору, який дорогу не вступає, почав гальмувати та виїхав вліво з проїжджої частини в поле, де зупинився та відчув удар від зіткнення з автомобілем ВАЗ, який і вїхав в керований ним автомобіль. Стверджував, що контролю руху автомобілем не втрачав, керований ним транспортний засіб не заносило, а автомобілем ВАЗ керувала жінка потерпіла ОСОБА_12 , а не ОСОБА_16 , який перебував на передньому пасажирському сидінні, а на задньому сидінні вагітна жінка. Зазначив, що бачив як потерпіла після ДТП трималася за руку. Факт допущення ним неконтрольованого руху керованого ним транспортного засобу та заносу заперечив.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що 13 серпня 2017 року близько 12.00 год. перебувала в автомобілі «ВАЗ-21013», яким керував її зять ОСОБА_17 , в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні. Вони повільно їхали по ґрунтовій дорозі з с. Ясна Поляна Новоодеського району у с. Грейгове, тобто в напрямку с. Артемівка. На передньому пасажирському сидінні перебувала її донька ОСОБА_18 , а поряд з нею на задньому сидінні їхали друга її донька ОСОБА_12 та племінниця. Побачили зліва стовп пилу, а потім автомобіль синього кольору, який їхав на великий швидкості їм назустріч та не гальмував. ОСОБА_16 звернув вправо в поле з дороги, а автомобіль марки „Славута в`їхав в їх автомобіль. Від цього зіткнення вона отримала перелом правої руки, у водія ОСОБА_19 була садина на лобі, у молодшої доньки ОСОБА_20 був забій ніг, а її вагітна донька, що сиділа на передньому пасажирському сидінні вдарилася животом. В лікарні їй було діагностовано багатоуламковий перелом, розрив сухожилля, у зв`язку із чим була прооперована та перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 13 серпня 2017 року по 31 серпня 2017 року, а потім продовжувала лікуватися вдома та в санаторії. Вказала, що обвинувачений витрати на лікування не відшкодовував.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що 13 серпня 2017 року близько 12.00 год. перебувала в автомобілі «ВАЗ-21013», яким керував її чоловік ОСОБА_14 , в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні. На задньому пасажирському сидінні перебували її мати ОСОБА_12 , молодша сестра ОСОБА_20 та двоюрідна сестра. Їхали з невеликою швидкістю з с. Ясна Поляна в напрямку с. Артемівка по ґрунтовій дорозі. Назустріч на дуже великій швидкості рухався автомобіль синього кольору. Бачила стовп пилу позаду нього. Чоловік намагався уникнути зіткнення з цим автомобілем, з`їхав з дороги в поле вправо, але зіткнення сталося, внаслідок чого вона вдарилася животом о бардачок, чоловік вдарився об кермо, мати отримала перелом руки, а сестра забій ніг. Обвинувачений вийшов з керованого ним автомобіля та навіть не вибачившись, жодним чином не допомігши їм, просив не викликати поліцію та вирішити всі питання на місці ДТП.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 13 серпня 2017 року близько 12.00 год. керував автомобілем «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому на передньому пасажирському сидінні перебувала його вагітна дружина ОСОБА_18 , на задньому пасажирському сидінні її мати ОСОБА_12 та сестри. Виїхавши з с. Ясна Поляна по ґрунтовій дорозі рухався в напрямку с. Артемівка зі швидкістю біля 60 км/год. Побачив як назустріч на дуже великій швидкості, як він визначив, зі швидкістю біля 120 км/год, зі стовпом пилу, не зменшуючи швидкість та не з`їжджаючи в сторону, по цій же дорозі рухається автомобіль. Розуміючи небезпеку, зменшив швидкість на дуже повільну, десь біля 30-40 км/год. та з`їхав з дороги вправо - у поле. Автомобіль, що рухався назустріч, зменшив швидкість, але незначно, десь до 80 км/год, та в`їхав в їх автомобіль, від чого машину обвинуваченого розвернуло десь під кутом 45 градусів. Від сильного удару пасажири та він отримали тілесні ушкодження, у зв`язку із чим було викликано швидку допомогу. Внаслідок ДТП постраждала теща, у якої було діагностовано перелом руки, вагітна дружина вдарилася животом, а також постраждали діти, що сиділи на задньому сидінні. Пасажири вийшли з машини, а він вийти не міг, оскільки від удару заклинило двері водія. Обвинувачений вийшов з керованого ним автомобіля разом з жінкою, яка сварилася з приводу великої швидкості їх руху.

Допитана у якості свідка малолітня ОСОБА_21 пояснила, що влітку 2017 р. вона разом з сім`єю їхали в автомобілі з с. Ясна Поляна додому у с. Грейгове, яким керував ОСОБА_17 чоловік старшої сестри. За ним на задньому сидінні сиділа вона, поряд двоюрідна сестра ОСОБА_22 та мати. На передньому пасажирському сидінні сиділа старша сестра ОСОБА_23 . Їх автомобіль їхав повільно, але незабаром сталося зіткнення з іншим автомобілем, який вона не бачила, від чого вона сильно забила ноги о водійське сидіння. Мати в цій аварії зламала руку. Коли вийшли з автомобіля, то їх автомобіль стояв частиною на траві, а частиною на дорозі. Також зазначила, що таке проїжджа частина, вона не розуміє.

Даними витягу з кримінального провадження №0000581 та рапорту помічника чергового Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_24 від 13.08.2017 р. підтверджується, що 13.08.2017 р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за повідомленням від 13.08.2017 р. про те, що 13.08.2017 р. біля с. Ясна Поляна Новоодеського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2101 та автомобіля ЗАЗ (Славута) з травмованими.

Висновком судово-медичного експерта № 1798 від 30.11.2017 р. підтверджується, що у ОСОБА_12 мають місце тілесні ушкодження у вигляді багато уламкового перелому правої плечової кістки, що могло утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в умовах ДТП (зіткнення автомобілів), при знаходженні в салоні автомобіля, не виключено незадовго до звернення в лікарню 13.08.2017 р. По ступеню тяжкості дане тілесне ушкодження відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу). Малоймовірно, що дане тілесне ушкодження могло утворитися при падінні тіла на площину з положення стоячи.

Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2017 р., фототаблицями та схемою до нього підтверджується, що місцем дорожньо-транспортної пригоди, що сталася між автомобілями «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (позн.2) та «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , (позн.1) є ґрунтова дорога між с. Ясна Поляна і с. Артемівка в межах Новоодеського району Миколаївської області. Загальна ширина дороги становить 3 м. Автомобіль «ВАЗ-21013» розташований передньою частиною в напрямку с. Артемівка. Відстань від лівого краю проїжджої частини до лівого переднього колеса 3,5 м., до лівого заднього колеса 3,4 м. Автомобіль «ЗАЗ-110307» розташований передньою частиною в напрямку с. Ясна Поляна. Відстань від лівого краю проїжджої частини до правого переднього колеса становить 2,7 м., до правого заднього колеса становить 2,1 м. Сліди заносу автомобіля (позн. 3) є паралельними та закінчуються біля автомобіля«ЗАЗ-110307».

Висновком експерта 17-1218 від 27.11.2017 р. судово-автотехнічної експертизи та ілюстративною таблицею до нього підтверджується, що на момент ДТП ходова частина автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , знаходилася в працездатному та функціонально придатному стані і дозволяла водієві здійснювати рух в обраному напрямку, не мала несправностей, які могли б несподівано для водія привести до відведення автомобіля в бік від обраного ним напрямку руху. Робоча гальмівна система автомобіля знаходилася також в працездатному та функціонально придатному стані, дозволяла водієві знижувати швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю до зупинки, не мала несправностей, які б призводили до раптової для водія відмови системи, або до раптового відведення автомобіля убік обраного ним напрямку руху. Рульова система вказаного автомобіля на момент ДТП також знаходилася в працездатному і функціонально придатному стані, не мала несправностей, які несподівано для водія могли привести до відведення автомобіля убік від обраного ним напрямку руху, або відмови системи. Тобто водій міг керувати автомобілем з відомою йому ефективністю.

Висновком експерта №17-1219 від 27.11.2017 р. судово-автотехнічної експертизи та ілюстративною таблицею до нього підтверджується, що на момент ДТП ходова частина автомобіля „ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_2 , знаходилася в працездатному та функціонально придатному стані і дозволяла водієві здійснювати рух в обраному напрямку, не мала несправностей, які могли б несподівано для водія привести до відведення автомобіля в бік від обраного ним напрямку руху. Робоча гальмівна система автомобіля знаходилася також в працездатному та функціонально придатному стані, дозволяла водієві знижувати швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю до зупинки, не мала несправностей, які б призводили до раптової для водія відмови системи, або до раптового відведення автомобіля убік обраного ним напрямку руху. Рульова система вказаного автомобіля на момент ДТП також знаходилася в працездатному і функціонально придатному стані, не мала несправностей, які несподівано для водія могли привести до відведення автомобіля убік від обраного ним напрямку руху, або відмови системи. Тобто водій міг керувати автомобілем з відомою йому ефективністю.

Висновком експерта судової транспортно-трасологічної експертизи №17-1217 від 28.11.2017 р., виконаним в результаті дослідження як постанови про призначення експертизи, копії схеми до протоколу огляду місця ДТП, так і автомобілів „ЗАЗ-110307, „ВАЗ-21013, фотографій з місця ДТП на електронному диску, підтверджується, що первісне контактування транспортних засобів відбулося передньою лівою частиною автомобіля „ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_2 , і передньою лівою частиною автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , при русі зустрічними курсами, з взаємним перекриттям по ширині фронту пошкоджень близько 90...100 см. Кут між повздовжніми осями транспортних засобів, відлічуваний в плані за годинниковою стрілкою від поздовжньої осі автомобіля „ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_2 , до поздовжньої осі автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , в момент їх первісного контактування становив близько 160 (+/- 3) градусів.

Місце зіткнення розташовується практично в тому місці, де під час зіткнення стався контакт з взаємним впровадженням і деяким зрушенням автомобіля „ВАЗ-21013, в зворотному напрямку, з переміщенням автомобіля „ЗАЗ-110307 по ходу свого руху. Автомобіль „ЗАЗ-110307 розташовувався на слідах заносу, а автомобіль „ВАЗ-21013 попереду нього, правим переднім колесом на початку сліду його зсуву, передньою частиною звернений в сторону автомобіля „ЗАЗ-110307.

Висновком експерта судово-автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП №17-1239 від 28.11.2017 р., виконаним в результаті дослідження як постанови про призначення експертизи, так і матеріалів кримінального провадження, в тому числі і показань водіїв транспортних засобів „ЗАЗ-110307, „ВАЗ-21013 ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , підтверджується, що з моменту початку занесення зустрічного автомобіля в напрямку руху автомобіля „ВАЗ-21013, водію автомобіля „ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_2 , необхідно було керуватися вимогами п.12.3 ПДР, а саме: „У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Дії водія автомобіля „ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_2 , в даному випадку не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

З технічної точки зору, зниження швидкості і навіть зупинка автомобіля „ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_2 , не виключали ймовірності зіткнення

Водію автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , при виборі швидкості автомобіля, у своїх діях необхідно було керуватися п.12.1 ПДР, а саме: „при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним. Дії водія автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , оскільки він фактично допустив неконтрольований рух автомобіля, не відповідали вимогам п.12.1 ПДР і вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Належними діями згідно вимог п.12.1 ПДР, водій автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , мав би технічну можливість запобігти ДТП, рухаючись в межах проїжджої частини ґрунтової дороги, не допустивши неконтрольованого руху ТЗ і його виїзду за межі проїжджої частини з послідуючим зіткненням з зустрічним транспортом.

Будучи допитаним в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_25 підтримав висновки проведених ним судових експертиз: судової транспортно-трасологічної, судово-автотехнічної, судово-автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП, транспортно-трасологічної та вказав, що дані для проведення експертних висновків ним взято з постанов про призначення відповідних експертиз, схеми ДТП, інших матеріалів кримінального провадження. Під час дослідження матеріалів справи ним не було виявлено ніяких неузгодженостей з тими даними, що були викладені в постановах про призначення експертиз, усі дані підтверджувалися відповідними матеріалами справи. Наголосив на тому, що сліди зсуву автомобіля „ВАЗ-21013 назад і свідчать про те, що саме автомобіль „ЗАЗ-110307 здійснив із ним зіткнення. Сліди зсуву автомобіля „ВАЗ-21013, як і заносу автомобіля „ЗАЗ-110307 чітко визначені ним на фотографіях, наданих на дослідження на диску. Саме по собі існування слідів заносу автомобіля є ознакою некерованості автомобіля. В результаті дослідження фотографій, на яких зафіксовані характерні ознаки, ним визначено місце зіткнення транспортних засобів, місце зсуву автомобіля „ВАЗ-21013, зупинки коліс, а також встановлено, що автомобіль ЗАЗ рухався з більшою швидкістю, ніж автомобіль ВАЗ, який від удару в нього автомобіля ЗАЗ і посунувся назад, що і зафіксовано фотознімками. Також зазначив, що відповідно до слідової інформації, що міститься на фотографіях, пояснень обох водіїв, учасників ДТП, в тому числі і водія „ЗАЗ-110307, які повністю узгоджувалися з іншими даними, що містилися в матеріалах справи, переданих йому на дослідження, і дійшов висновку, що рух, траєкторія руху автомобіля „ЗАЗ-110307 був неконтрольований його водієм, а зіткнення транспортних засобів сталося саме в порушення вимог п.12.1 ПДР водієм ЗАЗ.

Враховуючи, що експерт ОСОБА_25 вказав в судовому засіданні, що усі обставини, викладені в постанові слідчого про призначення експертиз підтверджені матеріалами справи, в тому числі і зафіксованими на фотографіях з місця ДТП та показанням самого водія ОСОБА_9 , суд вважає, що вищевказані висновки експерта судово-автотехнічної експертизи, судової транспортно-трасологічної експертизи є обґрунтованими та достовірними. Відповіді у висновках, надані експертом, конкретні, однозначні та належним чином вмотивовані.

Сукупністю досліджених у судовому засіданні вищевказаних доказів, які узгоджуються між собою, повністю спростовується твердження обвинуваченого ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що керований ним транспортний засіб „ЗАЗ-110307 не заносило, контролю над його керуванням він не втрачав та саме в керований ним транспортний засіб, який вже був зупинений, і в`їхав автомобіль „ВАЗ-21013, у зв`язку із чим суд вважає їх безпідставними та такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 була допитана у якості свідка ОСОБА_15 , що є співмешканкою обвинуваченого та перебувала в момент ДТП в автомобілі„ЗАЗ-110307 на передньому пасажирському сидінні, та вказувала суду на те, що за кермом автомобіля „ВАЗ-21013 перебувала потерпіла ОСОБА_12 , а не ОСОБА_14 .

Вказані показання ОСОБА_15 суд визнає такими, що є недостовірними та наданими з метою виправдання обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки такі твердження спростовуються показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 щодо факту керування автомобілем „ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_2 , саме ОСОБА_14 , що узгоджуються з фактичними обставинами справи. Крім того, ці твердження не є визначальними з огляду на висновок експерта судово-автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП №17-1239 від 28.11.2017 р., згідно з яким дії водія автомобіля „ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_2 , не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП, а водію автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , при виборі швидкості автомобіля, у своїх діях необхідно було керуватися п.12.1 ПДР, та саме його дії оскільки він фактично допустив неконтрольований рух автомобіля, не відповідали вимогам п.12.1 ПДР і вказана невідповідність знаходиться в причинному зав`язку з настанням ДТП, належними діями згідно вимог п.12.1 ПДР, водій автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , мав би технічну можливість запобігти ДТП, рухаючись в межах проїжджої частини ґрунтової дороги, не допустивши неконтрольованого руху ТЗ і його виїзду за межі проїжджої частини з послідуючим зіткненням з зустрічним транспортом.

Суд вважає безпідставними твердження сторони захисту про недопустимість доказу протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2017 р., який не містить відомостей про місце проживання осіб, залучених у якості понятих під час проведення огляду місця події, що потягло за собою неможливість їх виклику в судове засідання для допиту з приводу відомостей, зафіксованих у схемі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2017 р. щодо наявності сліду заносу автомобіля „ЗАЗ-110307 (Славута).

Так, згідно з показаннями допитаного у судовому засіданні експерта ОСОБА_25 висновок щодо втрати контролю над рухом автомобіля „ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , його водієм, наявність сліду заносу вказаного автомобіля ним було зроблено не лише на підставі відображення такого сліду у схемі огляду місця ДТП, а й в результаті дослідження фотографій з місця ДТП, пояснень обох водіїв, учасників ДТП, в тому числі і водія „ЗАЗ-110307, які повністю узгоджувалися між собою, не викликали необхідності уточнення відомостей для надання висновку. Існування слідів заносу автомобіля, які об`єктивно існували, є ознакою некерованості автомобіля..

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відомості, що містяться у протоколі огляду місця події ДТП, схеми огляду місця ДТП від 13.08.2017 р., які узгоджуються з іншими доказами та відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим вказані докази є належними та допустимими.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується також і у порушенні п.п. 2.1 „г, 1.3, 2.3 „б ПДР, проте суд вважає за необхідне виключити їх з обвинувачення, оскільки порушення зазначених пунктів правил дорожнього руху не перебуває в безпосередньому причинному зв`язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінивши вищевикладені досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я потерпілій ОСОБА_12 .

Порушення вищевказаних правил безпеки дорожнього руху знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку із наслідками, що настали, у зв`язку із чим правильно дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, форму вини обвинуваченого вчинення злочину з необережності, відсутність будь-яких обставин, що пом`якшували би покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, за місцем проживання охарактеризований позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, оцінку органом пробації ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства як низького, виправлення якого згідно з висновком органу пробації можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, та вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту з обов`язковим призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що є реальним заходом до позбавлення обвинуваченого можливості порушувати Правила дорожнього руху в подальшому.

По даній справі був заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочинами, в сумі 2600 грн. та про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочинними діями на суму 20000 грн.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд, керуючись вимогами ст.ст. 23, 1166, 1168, 1187, 1190, 1195, 1198 ЦК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині витрат на придбання набору фіксаторів для МОС переломів плечової кістки в сумі 2600 грн., що підтверджено у судовому засіданні квитанцією вартості придбаних фіксаторів, а також враховуючи глибину, ступінь та тривалість страждань потерпілої ОСОБА_12 , пов`язаних із тривалим лікуванням отриманих тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, обмеження задоволення життєвих потреб, понесення додаткових матеріальних витрат на лікування, виходячи з засад розумності та справедливості, в частині відшкодування моральної шкоди, завданої злочинними діями обвинуваченого, на суму 15000 грн.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 , як з винної у вчиненні злочину особи, на користь держави в особі Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні №№ 17-1218, 17-1219, 17-1217, 17-1239 в загальній сумі 4084,20 грн.

На підставі ст.ст. 118, ч.1 ст. 124 КПК України, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 , який хоча і є не працевлаштованим, проте на обліку у центрі зайнятості не перебуває, є працездатним, утриманців не має, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього на користь потерпілої ОСОБА_12 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, що була надана їй в ході судового розгляду кримінального провадження адвокатом ОСОБА_11 9500 грн., що підтверджено квитанціями до прибуткового касового ордера №2390 від 09.01.2018 р., №2391 від 23.01.2018 р., №2392 від 05.02.2018 р., №2393 від 21.03.2018 р., №2394 від 25.04.2018 р., №2395 від 20.06.2018 р., № 2396 від 06.09.2018 р., №2397 від 29.11.2018 р., № 2398 від 02.12.2018 р., №2399 від 23.01.2019 р., з огляду на кількість судових засідань, факту складення та подання до суду позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочинними діями обвинуваченого.

Речові докази: автомобілі марки «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_9 , «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_14 , вважати повернутими за належністю.

Керуючись ст.ст. 370,373-375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2600 грн. та моральної шкоди 15000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні №№ 17-1218, 17-1219, 17-1217, 17-1239 в загальній сумі 4084,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_12 понесені нею витрати на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_11 в ході судового розгляду кримінального провадження, в сумі 9500 грн.

Речові докази - автомобілі марок «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_9 , «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_14 вважати повернутими за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1