Провадження № 1-кс/643/4926/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002457 від 14.05.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в обґрунтування якого зазначив, що Московським ВП ГУНП в Харківській області розслідується кримінальне провадження за фактом заволодіння невстановленою особою грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 21000 доларів США шляхом зловживання довірою, під приводом продажу автомобіля «Toyota Camry», білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

14.05.2019 під час огляду місця події у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане ТСЦ 1841 на ім`я ОСОБА_6 та автомобіль Toyota Camry, р.н. НОМЕР_3 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

В наступному ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2019 на вказане майно накладений арешт та автомобіль переданий потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, проте ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2019 арешт автомобіля скасований.

Посилаючись на положення ст.ст. 167, 168 КПК України, якими врегульовані підстави та порядок тимчасового вилучення майна, ст.ст. 98, 170 КПК України щодо визначення речових доказів та підстав накладення арешту на них, стверджуючи, що автомобіль «Toyota Camry», білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні слідчий просить накласти арешт на вказаний транспортний засіб з метою його збереження.

До суду прокурор та слідчий не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. На задоволенні клопотання слідчий наполіг.

Аналогічні заяви надійшли від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , якому було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Останні клопотання слідчого підтримали.

Представник ТОВ «АК ПЛЮС» (далі Товариство) проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що вказаний автомобіль належить на праві власності саме Товариству, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль відповідно до заяви про приєднання до публічного договору № АРСV46857 був переданий у м. Чернівці лізингоодержувачу ОСОБА_8 у лютому 2019 року та фактично у протиправний спосіб вибув з володіння Товариства, так як є підстави вважати ОСОБА_8 особою, що надала неправдиві відомості під час укладення договору лізингу та не здійснювала платежів за договором. З 05.06.2019 автомобіль перебуває у розшуку на підставі рішення слідчого ГУНП в Чернівецькій області, винесеного в межах кримінального провадження, що розслідується останнім.

Чи приймались Товариством заходи з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_8 , стягнення коштів з останнього за договором лізингу, чи був автомобіль застрахований наразі представнику Товариства не відомо, як і фактичне місцезнаходження автомобіля.

Суд, розглянувши клопотання, дійшов наступного.

Посилання слідчого в обґрунтування клопотання на норми, що регулюють підстави та порядок тимчасового вилучення майна наразі не є доцільним, так як статус майна як тимчасово вилученого був встановлений на момент розгляду попереднього клопотання про арешт майна, за результатами якого постановлена ухвала від 16.05.2019.

Разом з тим, автомобіль «Toyota Camry», білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 відповідно до постанови слідчого від 16.05.2019 приєднаний до кримінального провадження в якості речового доказу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
З погляду на приведене визначення речових доказів суд вважає, що спірний автомобіль беззаперечно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як використовувався як знаряддя злочину (під знаряддям злочину слід розуміти будь-яке майно, яке використовується чи може використовуватись для вчинення злочину), та сам по собі може й має бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На здатність даного майна бути використаним в якості доказу у кримінальному провадженні не впливає факт його належності тій чи іншій особі на праві власності.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, крім іншого, є доказом злочину.

Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, завданням якого є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, крім іншого, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З погляду на викладене, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, що арешт майна захистить, в тому числі, інтереси Товариства та слугуватиме виконанню як завдань, перелічених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, так і завдань кримінального провадження, перелічених в ст. 2 КПК України, в цілому, отже накладення арешту є обґрунтованим і клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Toyota Camry, р.н. НОМЕР_3 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , який насправді має р.н. НОМЕР_4 та відповідно до зберігальної розписки перебуває у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1