Провадження № 11-кп/4820/38/19
Справа № 674/1376/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ст. 246 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретарів
судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

виправданих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

представника
потерпілого ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу прокурора на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2018 року, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000739 від 22 жовтня 2015 року по обвинуваченню за ст. 246 КК України ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_19 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дунаївці Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням вчинення ним кримінального правопорушення.

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лошківці Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням вчинення ним кримінального правопорушення.
ОСОБА_20 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та
мешканця АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням вчинення ним кримінального правопорушення.
ОСОБА_21 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця
с. Маліївці Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_6 , проживаючого в АДРЕСА_7 , раніше не судимого,
визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням вчинення ним кримінального правопорушення.
Питання речових доказів вирішено на підставі ст. 100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , обвинувачуються в тому, що на початку вересня 2015 року отримали пропозицію від ОСОБА_22 , щодо якого матеріали досудового розслідування виділені у інше кримінальне провадження, і який у своєму користуванні мав вантажний автомобіль ГАЗ-3307 д.н. НОМЕР_1 , бензопилу та інші знаряддя для порізки, завантаження та вивезення деревини, про спільне вчинення незаконної порубки деревини на території виділів №110, №112, №114 кварталу №47, що проходить по 174-175 км. лінії Гречани-Кам`янець-Подільський, на ділянці Савинці-Дунаївці, поруч з с. Лошківці Дунаєвецького району Хмельницької області, в захисній смузі, яка належить Жмеринській дистанції захисних лісонасаджень регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Українська Залізниця».
Зрізану деревину, згідно пропозиції ОСОБА_22 , необхідно було завантажити у його вантажний автомобіль та вивозити з території захисних лісонасаджень, для подальшої часткової реалізації ділового лісу, а невикористану деревину розвезти співучасникам, для використання у якості дров, при цьому ОСОБА_22 переконав усіх у можливості легкого заробітку великих коштів, на що ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 погодилися.
Реалізуючи спільний злочинний намір на незаконну порубку деревини, з початку вересня місяця 2015 року по 22 жовтня 2015 року ОСОБА_22 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , умисно, переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, всупереч вимогам глави №13 «Використання лісових ресурсів» Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка на проведення вирубки дерев, здійснювали систематичні виїзди автомобілем ГАЗ 3307 д.н. НОМЕР_1 до території виділів №110, №112, №114 кварталу №47, що проходять по 174- 175 км. лінії Гречани-Кам`янець-Подільський, на ділянці Савинці-Дунаївці, поруч з с.Лошківці Дунаєвецького району Хмельницької області, в захисній смузі, яка належить Жмеринській дистанції захисних лісонасаджень регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Українська Залізниця». Приїжджаючи на територію захисних лісових насаджень, за допомогою бензопили зрізали дерева, відокремлюючи стовбур від кореня, здійснюючи незаконну порубку захисних лісонасаджень, дерев різних порід.
Всього на території виділу №110, №112, №114 кварталу №47 Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Українська Залізниця» ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , здійснили незаконну порубку 68 дерев породи дуб, 15 дерев породи ясен, 12 дерев породи клен, 9 дерев породи берест, 1 дерева породи черешня, 1 дерева породи граб, чим спричинили істотну шкоду на загальну суму 445802,2 гривень.
Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, який ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 визнати винуватими у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та призначити їм покарання у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн. кожному; задовольнити цивільний позов поданий місцевою прокуратурою повністю та солідарно стягнути з обвинувачених 445802, 20 грн. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що в ухвалі суду про призначення справи до судового розгляду зазначено, що підготовче судове засідання проводилось Дунаєвецьким районним судом у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_23 , проте з журналу судового засідання від 21.10.2016 року вбачається, що судовий розгляд проводився у складі головуючого судді - ОСОБА_1 та головуючого судді ОСОБА_23 , а секретар судового засідання взагалі не вказується. Наступне судове засідання, розгляд якого проводився 26.10.2016 року у складі головуючого судді - ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_24 , тобто відбулася заміна секретаря судового засідання, проте, судом не оголошувалася вказана заміна, що слідує з журналу та звукозапису даного судового засідання. Крім цього, судом першої інстанції допущено і інші істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Всупереч вищевказаним вимогам Закону місцевий суд ухвалив необґрунтований виправдувальний вирок, оскільки судом не допитано основного свідка ОСОБА_25 та представника потерпілого ОСОБА_26 , тим самим допустив неповноту судового розгляду. Окрім цього, 21.10.2016 року, під час проведення підготовчого судового засідання, місцевою прокуратурою було заявлено цивільний позов до обвинувачених про стягнення шкоди, завданої незаконною порубкою лісу, проте, суд всупереч вимогам статтей 94, 374 КПК України, при дослідженні обставин кримінального провадження, не оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, крім того не навів підстав - із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Обвинуваченими не надано будь-яких підтверджуючих документів чи доказів про те, що вони були найманими працівниками у ОСОБА_22 , як до направлення обвинувального акту до суду, так і в судовому засіданні. Крім того, суд у виправдувальному вироку посилаючись на докази, які були надані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні, лише перечислив їх, проте не надав їм оцінки та не навів жодних мотивів з яких суд відкидає докази обвинувачення, зокрема, не дано оцінку та не зазначено мотиви, на підставі яких не взято до уваги протокол тимчасового доступу до речей і документів, протокол огляду, диск з інформацією та виписку телефонних з`єднань абонентів. Зокрема, місцевий суд упереджено, виклав у вироку показання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , з яких слідує, що їх найняв ОСОБА_22 , щодо якого матеріали досудового розслідування виділені у інше кримінальне провадження, щоб виконувати роботи по завантаженню зрізаних ним дерев та не знали про те, що дана вирубка лісу є незаконною, оскільки він вказував, що робить все законно та з лісником домовлено. Разом з тим, вказані покази слід оцінити критично, оскільки вони повністю спростовуються наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені під час судового розгляду.
Також, судом не враховано той факт, що обвинувачені, при першочергових показаннях та під час їх допиту у судовому засіданні вказували, що вони розчищали сокирою проїзд до місця де грузили дерева, зрізаючи при цьому менші дерева, для того щоб під`їхати машиною, після чого грузили зрізані ними дерева породи дуб у стовбурах довжиною по три метри на автомобіль ГАЗ, що належить ОСОБА_22 . Крім того, обвинувачені вказували як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, про те, що вони були знайомі і раніше із ОСОБА_22 , оскільки всі проживають у одній місцевості та їм було відомо, що ОСОБА_22 не займається роботою, пов`язаною із деревиною або вирубкою дерев у лісі. Обвинувачені змінили свої покази під час судового розгляду, після вступу в справу їх захисників, та почали заперечувати те, що вони зрізали дерева, а усі вказані у обвинуваченні дерева кількістю 106 дерев зрізав ОСОБА_22 , щодо якого матеріали досудового розслідування виділені в інше кримінальне провадження у зв`язку із тим, що він перебуває у розшуку. Версія обвинувачених свідчить про їхнє намагання перекласти усю вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на ОСОБА_22 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_22 перебуває у розшуку, що у свою чергу унеможливило його допит у судовому засіданні та перевірки версії обвинувачених.
Крім того ними не надано будь-яких підтверджуючих документів чи доказів про те, що вони були найманими працівниками у ОСОБА_22 , до направлення обвинувального акту до суду так і в судовому засіданні.
Також суд у вироку лише вибірково зазначив показання свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , відкинувши ту частину показань, які доводять винуватість та взагалі не навів мотиви на підставі яких не взяв їх до уваги.
Зокрема, будучи допитаними в судовому засіданні свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 вказали, що на виділах, при оглядах, зрізувалась частина дерев для зручності під`їзду до зрізаних дерев дуба і ясеня та зручності їх погрузки. На даних земельних ділянках до зрізаних дерев під`їжджав вантажний автомобіль на невелику відстань, який сам мав «погрузчик» або прилад для погрузки деревини, так як в руках самостійно порізану деревини завантажити майже не можливо, через її велику вагу. Поруч з даними місцями були частини відтисків протектора шини вантажного автомобіля, а у вузьких місцях, на деревах були залишки фарби синього кольору та потертості кори деревини, на висоті бортів від вантажного автомобіля,аналогічного кольору як і автомобіль ОСОБА_22
22 жовтня 2015 у виділі № 114, кварталу №47, що знаходиться на 174-175 км. лінії Гречани-Камянець-Подільський, поруч з с.Лошківці Дунаєвецького району виявили вантажний автомобіль марки ГАЗ з кабіною та кузовом синього кольору. На кузові автомобіля, у верхній задній частині, знаходилась лебідка для завантажування вантажу. Також на кузові вже знаходилось 6 стовбурів дуба довжиною біля 3-3,5 м. Поруч з даним автомобілем і деревиною перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_22 . Всі 5 хлопців пояснювали, що вони зрізали дерева породи дуб та завантажуть їх на кузов автомобіля, крім того обвинувачені та ОСОБА_22 визнали, що вчинили незаконну порубку лісу без дозвільних документів, вони сказали свідкам та працівникам поліції, що неодноразово їздили до даної та суміжних ділянок лісонасаджень та вчиняли незаконні порубки дерев породи дуб, грузили та вивозили їх.
Крім того, суд у виправдувальному вироку стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , посилаючись на наступні докази, які були надані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні, лише перечислив їх, проте не надав їм оцінки та не навів жодних мотивів з яких суд відкидає докази обвинувачення, а саме: - показання представника потерпілого ОСОБА_29 , який пояснив, що йому повідомили про самовільну порубку лісових насаджень. На місці порубки затримали ОСОБА_22 та обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , склали акт про лісопорушення, зробили оцінку зрубаних дерев. - протокол огляду місця події від 22.10.2015 (т. 1 а.п.7-26), згідно якого було оглянуто лісопосадку біля с. Лошківці Дунаєвецького району, в кварталі №47 виділу № 114 напрямку ст. Ярмолинці-ст. Дунаївці Жмеринської дистанції лісових насаджень, де було виявлено 6 пнів від зрізаних дерев дуба, вантажний автомобіль ГАЗ-3307 д.н. НОМЕР_1 в кузові якого знаходилися електролебідка, 6 стовбурів дерева дуба довжиною 3,1м, бензопила, сокира, лом, квадрат, металева труба; Поза увагою суду залишилось, те що кабіна у вказаного автомобіля була пофарбована синьою фарбою, аналогічна тій що була виявлена під час огляду місця події, а також у своїх допитах вказували свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 ; - протокол огляду місця події від 23.10.2015 (т.1 а.п.45-51), згідно якого було оглянуто площадку біля пилорами в АДРЕСА_8 , де було виявлено 18 стовбурів дерев породи дуб довжиною 3,10 -3,15 м, на вищевказаній площадці свідок ОСОБА_25 зберігав стовбури дерев породи дуб, які йому продавали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_22 ; - протокол огляду місця події від 23.10.2015 (т.1 а.п.60-65), згідно якого було оглянуто господарство за місцем проживання ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 , де було виявлено 2 складометри дров породи граб у колбах та 2,5 складометра рубаних дров у колбах;- протокол огляду місця події від 10.11.2015 (т.1 а.п. 69-76), згідно якого було оглянуто господарство за місцем проживання ОСОБА_11 в АДРЕСА_9 , де було виявлено 3,872 складометра дров твердих порід;- протокол огляду місця події від 10.11.2015 (т.1 а.п.80-90), згідно якого було оглянуто господарство за місцем проживання ОСОБА_13 в АДРЕСА_7 , де було виявлено 2,31 складометра дров твердих порід;
Вказані протоколи огляду місця події, відповідно до показань обвинувачених, даних під час судового розгляду, вказують на те, що у обвинувачених з ОСОБА_22 була встановлена домовленість про те, що зазначені дрова вони забирали собі додому з виділів, у яких здійснювалась незаконна порубка дерев, а ОСОБА_22 залишав собі стовбури дерев, які в подальшому продавав ОСОБА_25 . Ці дрова обвинувачені привозили на автомобілі ГАЗ, що належить ОСОБА_22 , до місця свого проживання де і вивантажували.
Вищевказане свідчить про корисливий мотив у обвинувачених та ОСОБА_22 , адже ділову деревину породи дуб вони продавали свідку ОСОБА_25 , а дрова залишали собі, крім того це підтверджується показами самого ОСОБА_25 , який вказує, що вони всі разом приїжджали продавали та вигружали йому стовбури дерев породи дуб, що свідчить про єдиний корисливий умисел на заробіток у обвинувачених та ОСОБА_22 .
Апелянт вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В поданому запереченні захисник ОСОБА_10 ОСОБА_14 вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими та безпідставними, не ґрунтується на доказах, а на припущеннях та домислах, тому просить вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07.08.2018 року відносно ОСОБА_10 за ст. 246 КК України залишити без змін, а апеляцію прокурора - без задоволення. Вважає, що суд правильно дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України у зв`язку із не доведенням вчинення ним цього кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що суд допустив неповноту судового слідства, так як не допитав свідка ОСОБА_25 , проте це не відповідає дійсності, так свідок ОСОБА_25 був заявлений як свідок обвинувачення. Тому саме прокурор мав забезпечити явку цього свідка та надати суду можливість допитати його, але він не з`являвся на неодноразовий виклик суду, за клопотанням прокурора суд виносив ухвали про привід свідка, але ці ухвали суду не були виконані та свідок доставлений приводом не був, а представник потерпілого ОСОБА_26 був допитаний в судовому засіданні. Крім того, прокурор в апеляції посилається на те, що суд не вирішив цивільний позов, при цьому він навіть не вказує в апеляції на чию користь має бути стягнуто відшкодування. Потерпілим цивільний позов заявлено не було. Прокурор посилається на покази свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_30 , покази представника потерпілого ОСОБА_29 , протоколи огляду місяця події, але ці показання та документи свідчать про те, що незаконна порубка лісу мала місце та кримінальне правопорушення дійсно було вчинене, але жодним чином не підтверджують вину саме ОСОБА_10 та інших.
Заслухавши суддю - доповідача, прокурорів та представника потерпілого ПАТ «Українська Залізниця» - ОСОБА_18 , які підтримали подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені у ній доводи, виправданих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх захисників про законність і обґрунтованість вироку, допитавши в порядку ч.3 ст.404 КПК України виправданих та свідків, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі і поданих у судовому засіданні.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , суд дотримався зазначених вимог закону.
Як убачається з вироку, у ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , визнаного судом недоведеним, підстави їх виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про невмотивованість судового рішення позбавленні підстав.
Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд у судовому засіданні, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірив зібрані на досудовому слідстві докази винуватості виправданих, на які посилалися органи досудового розслідування та, згідно зі ст. 94 КПК України, оцінив їх з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, надав належну оцінку як окремим доказам, так і їх сукупності, навів детальний аналіз досліджених доказів.
Зокрема, свої висновки суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які категорично заперечували свою причетність до інкримінованого їм злочину, і, кожен окремо, пояснили суду, що вони вирубкою дерев не займались, це робив тільки ОСОБА_22 , який зрізав їх власною бензопилою. ОСОБА_22 , у вересні 2015 року, запропонував їм заробіток, найняв їх, як робочих, щоб завантажити зрізані ним дерева на його автомобіль ГАЗ-33, що вони робили, і за що він платив їм по 200 -250 грн. або сухостоєм на розпал та казав, що робить все законно, з лісником домовлено. Коли приїжджали в лісопосадку, то дерева були вже зрізані і вони завантажували їх на автомобіль ОСОБА_22 . Все робили в денний час. Після роботи ОСОБА_22 відвозив їх в центр смт. Дунаївці, де розраховувався, а сам кудись віз деревину. Працювали вони у вересні 4 рази, а в жовтні 2 рази.
Твердження апелянта про те, що суд упереджено виклав у вироку такі показання обвинувачених, їх слід оцінити критично, оскільки вони спростовуються, наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені під час судового розгляду, є необґрунтованими.
Зазначені обставини ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили і під час допиту їх, в порядку ч.3 ст.404 КПК України, в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Зокрема, в апеляційному суді ОСОБА_10 показав, що він не знав, що ОСОБА_22 займається незаконною порубкою лісу, оскільки той стверджував, що всі необхідні документи у нього є. Після завантаження деревини на автомобіль ОСОБА_22 , той, окрім оплати за роботу, давав їм деревину на розпал. ОСОБА_25 нічого не збував. В процесі досудового слідства і в суді не давав показань, що зрізав деревину, так як цього не робив.

За показаннями ОСОБА_11 , порубкою лісу він не займався, разом з іншими, завантажував на автомобіль ОСОБА_22 вже очищені дерева, за що той платив йому 200-250 грн. і казав, що все робить законно.

Згідно з показаннями ОСОБА_12 , він працював у ОСОБА_22 зварювальником, і той просив його завантажити деревину в лісі, за що розраховувався по 200 грн. Хто зрізав деревину не знає.

ОСОБА_13 підтвердив, що його найняв на роботу ОСОБА_22 завантажити деревину, за що розраховувався. Коли приїжджали в посадку, деревина була вже зрізана. ОСОБА_25 нічого не збував.

Суд першої інстанції правильно оцінив названі показання і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони не спростовуються сукупністю всіх доказів, здобутих по справі, поклавши їх в основу вироку.

Судом було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 були найманими працівниками ОСОБА_22 , а обвинувачений ОСОБА_12 працював у нього робочим на кузні, виконували роботи по завантаженню дерев, за що отримували кошти, що не утворює в їх діях об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 246 КК України, незаконної порубки дерев у лісах, захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.
Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, викладені у вироку, суд прийшов до висновку, що вони ніяким чином не доводять участі обвинувачених в незаконній порубці лісу, зокрема, що вони безпосередньо тим чи іншим способом брали участь у вирізці дерев у захисних лісонасадженнях.
Так, суд посилається на показання представника потерпілого ОСОБА_29 , який пояснив, що йому повідомили про самовільну порубку лісових насаджень. На місці порубки затримали обвинувачених, склали акт про лісо- порушення, зробили оцінку зрізаних дерев.

За показаннями свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які були досліджені судом першої інстанції, вони виявили 22.10.2015 року, в лісопосадці, біля с. Лошківці Дунаєвецького району вантажний автомобіль ГАЗ-3307, в кузові якого знаходились 6 стовбурів зрізаних дерев дуба, електролебідка, бензопила. Декілька зрізаних стовбурів дерев знаходились на землі біля автомобіля. Також там знаходились п`ятеро невідомих осіб, чотири з яких це обвинувачені по справі, які завантажували зрізані дерева на автомобіль. Склали акт про лісопорушення. Були свіжозрізані дерева і пеньки. Пеньки рахували по однаковому почерку зрізу дерев (підріз один, був недопил).
В апеляційній інстанції, будучи допитаним, в порядку ч.3 ст.404 КПК України, свідок ОСОБА_28 підтвердив, що в кварталі 47, на зазначених виділах, неодноразово вирізались дерева у вересні-жовтні 2015 року. Коли приїхали на місце події, виявили 5 чоловік, автомобіль, зрізану деревину-дуб, пилку, лебідку, На автомобілі вже було завантажено 6 кусків по 3м. дуба. Встановили, що четверо, з цих осіб, возили додому дрова з посадки для опалення. Хто спилював дерева він не бачив. Автомобіль та бензопила належали ОСОБА_22 і він просив їх не повідомляти в міліцію.

За показаннями свідка ОСОБА_27 , коли він та працівники міліції приїхали у виділ 114, кв.47 Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень, то вивили невідомих людей - 5 чоловік, зрізану деревину, автомобіль, на якому вже було завантажено 6 кусків дуба, бензопилу, лебідку та інші пристосування. Він не бачив хто різав деревину, 4 чоловіків казали, що виконували роботи по вказівці директора, який попросив їх, за оплату, завантажити на автомобіль деревину.

З показань вказаних свідків слідує, що вони не були безпосередніми очевидцями незаконної порубки дерев.

Згідно з поясненнями представника ПАТ «Українська Залізниця» ОСОБА_18 рубка деревини, у вказаному місці, не проводилась, лісорубні квитки не видавались. У зв`язку з незаконною порубкою дерев у 47 кварталі Жмеринської дистанції захисних насаджень, ПАТ «Українська Залізниця» заподіяна шкода на суму 445802,2грн., яка до цього часу не відшкодована.

Крім того, місцевим судом досліджені інші докази, надані стороною обвинувачення.

З даних протоколу огляду місця події від 22.10.2015 р. (т.1 а.п.7-26), слідує, що було оглянуто лісопосадку біля с.Лошківці Дунаєвецького району, в кварталі №47, виділу № 114, напрямку ст. Ярмолинці - ст. Дунаївці Жмеринської дистанції лісових насаджень, де було виявлено 6 пнів від зрізаних дерев дуба, вантажний автомобіль ГАЗ-3307 д.н. НОМЕР_1 в кузові якого знаходилися електролебідка, 6 стовбурів дерева дуба довжиною 3,1м, бензопила, сокира, лом, квадрат, металева труба.
Згідно з даними протоколу огляду місця події від 23.10.2015 року (т.1 а.п.45-51) було оглянуто площадку біля пилорами в смт. Дунаївці, по вул. Грушевського, 68, де було виявлено 18 стовбурів дерев породи дуб довжиною 3,10 -3,15 м;
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 23.10.2015 року (т.1 а.п.60-65), було оглянуто господарство за місцем проживання ОСОБА_10 , в АДРЕСА_2 , де було виявлено 2 складометри дров породи граб у колбах та 2,5 складометра рубаних дров у колбах;
З даних протоколу огляду місця події від 10.11.2015 р. (т.1 а.п. 69-76), вбачається, що було оглянуто господарство за місцем проживання ОСОБА_11 , в АДРЕСА_9 , де було виявлено 3,872 складометра дров твердих порід;
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 10.11.2015 року (т.1 а.п.80-90), було оглянуто господарство за місцем проживання ОСОБА_13 , в АДРЕСА_7 , де було виявлено 2,31 складометра дров твердих порід;
За даними актів огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства розрахована нанесена шкода незаконною вирубкою дерев в захисній лісосмузі кварталу №47, що проходить по 174-175 км лінії Гречани-Кам`янець-Подільський, біля с.Лошківці Дунаєвецького району, яка належить Жмеринській дистанції захисних лісонасаджень регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Україна Залізниця» (т.1 а.п.100-126);
З даних протоколу огляду місця події від 11.11.2015 року (т.1 а.п.126-239), слідує, що при огляді лісосмуги території виділів № 110, №112, №114, кварталу №47, лінії Гречани-Кам`янець-Подільський, на ділянці Савинці-Дунаївці, біля с.Лошківці Дунаєвецького району було виявлено чисельні пні від зрізаних дерев.

Давши названим доказам оцінку з точки зору їх належності, достатності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у скоєнні ними злочину, передбаченого ст. 246 КК України і прийняв законне та справедливе рішення про їх виправдання. Досліджені судом докази, ніяким чином, не доводять участі обвинувачених в незаконній порубці лісу, зокрема, що вони безпосередньо тим чи іншим способом брали участь у вирізці дерев у захисних лісонасадженнях та що вони прийняли пропозицію від особи, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено у інше провадження, про спільне вчинення незаконної порубки деревини на території виділів №110,112, 114 кварталу №47, яка належить Жмеринській дистанції захисних лісонасаджень.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Посилання апелянта про порушення судом вимог ст. 94 КПК України щодо оцінки доказів є необґрунтованими.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження слідує, що судом першої інстанції досліджені всі фактичні обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для правильного її вирішення, а тому доводи апеляційної скарги про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, позбавлені підстав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що суд лише перечислив докази обвинувачення і не дав їм відповідної оцінки, не навів жодних мотивів з яких відкидає ці докази, є необґрунтованими.

Суд навів мотиви, з яких відкинув докази обвинувачення, а саме, що вони ніяким чином не доводять участі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в незаконній порубці лісу, зокрема, що вони безпосередньо тим чи іншим способом брали участь у вирізці дерев у захисних лісонасадженнях.
Зазначені прокурором докази винуватості вказаних осіб, ніяким чином, не доводять домовленість обвинувачених з ОСОБА_22 про незаконну порубку дерев, а лише доводять їх домовленість з ним про завантаження зрізаних дерев на його транспортний засіб. Крім того будь-яких доказів про спільний збут деревини обвинувачених з ОСОБА_22 судом першої інстанції не встановлено.
Доводи апелянта про те, що місцевим судом не взято до уваги протокол тимчасового доступу до речей і документів, протокол огляду, диск з інформацією та виписку телефонних з`єднань абонентів(т.3 а.с.3-36) не спростовують висновок суду про невинуватість обвинувачених, адже сам прокурор, в апеляційній скарзі, вказує, що відповідно до письмових доказів встановлено той факт, що ОСОБА_22 постійно телефонував ОСОБА_25 , починаючи з 05.09.2015 року по 22.10.2015 року, майже щодня, що підтверджує показання ОСОБА_25 проте, що ОСОБА_22 телефонував йому та домовлявся про продаж деревини у стовбурах породи дуб в загальній кількості 12 разів.

Крім того, ОСОБА_22 в цей період часу телефонував обвинуваченим, щоб домовитися про час та місце, де ОСОБА_22 забирав їх на своєму вантажному автомобілі до місця незаконної порубки лісу та після порубки вказаної деревини знову телефонував до ОСОБА_25 , щоб привести та продати йому деревину.

Посилання апелянта на те, що судом допущена неповнота судового розгляду, оскільки не допитано усіх свідків, зокрема, ОСОБА_25 та представника потерпілого ОСОБА_26 є необґрунтованими, з огляду на таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до ухвал Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15.02.2017 року, 22.03.2017 року, 25.04.2017 року задоволено клопотання прокурора про примусовий привід свідка ОСОБА_25 , виконання яких покладено на начальників Кіровоградського районного ВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, Добровеличівського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області, Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області та Київського ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області. Контроль за виконанням даних ухвал було покладено на ОСОБА_9 та ОСОБА_31 , що входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні. Проте, згідно наявних в матеріалах справи рапортів вони виконані не були.

Згідно даних журналу судового засідання від 26.06.2017 року (Т. 1 а.с. 250-251) у зв`язку з неодноразовим прийняттям заходів приводу свідка ОСОБА_25 у задоволенні клопотання прокурора про повторний його привід - відмовлено.
Є надуманими і такими, що не відповідають дійсності твердження прокурора про те, що суд у вироку вибірково послався на показання свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Вказані свідки не були очевидцями безпосереднього вчинення злочину, а лише були присутні при огляді самого місця події, а тому, їх показання не підтверджують винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 саме у незаконній порубці дерев, що вони підтвердили в процесі апеляційного розгляду кримінального провадження.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом не допитано представника потерпілого ОСОБА_26 , який був присутній під час огляду місця події від 23.10.2015 року, зокрема, під час того як обвинувачених затримали і вони давали першочергові показання, у яких вказували, що вони дійсно, разом з ОСОБА_22 , здійснювали незаконну порубку дерев, то з матеріалів кримінального провадження і з апеляційної скарги вбачається, що представник потерпілого ОСОБА_26 був присутнім в судових засіданнях, виступав в судових дебатах. При безпосередньому дослідженні показань обвинувачених, суд першої інстанції встановив, що вони заперечують свою причетність до незаконної порубки зазначених дерев і представник потерпілого ОСОБА_26 не був очевидцем вчинення цього злочину.

Відповідно до положень ч.1ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а тому не допит представника потерпілого ОСОБА_26 в судовому засіданні, який не був очевидцем цього злочину, з приводу обставин, повідомлених йому обвинуваченими про незаконну порубку лісу разом з ОСОБА_22 , які вони не підтвердили в суді першої інстанції, не впливає на доведеність вини виправданих.
Як вбачається з досліджених судом першої інстанції всіх обставин кримінального правопорушення, здійснюючи оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості достовірності, суд підставно зробив висновок, що вони в сукупності не доводять винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого їм злочину.

З огляду на викладене, зазначені обставини не дають підстав критично віднестись до показань обвинувачених, як про це в апеляційній скарзі вказує прокурор і зробити висновок, що саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 здійснювали незаконну порубку лісу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано той факт, що обвинувачені, при першочергових показаннях та у судовому засіданні вказували, що розчищали сокирою проїзд до місця, де грузили, зрізані ними дерева на автомобіль ГАЗ, колегією суддів відхиляються, оскільки в процесі судового та апеляційного розгляду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 заперечували саме порубку, інкримінованих їм дерев, і ця обставина не підтверджується іншими, дослідженими судом доказами.

Знайомство обвинувачених з ОСОБА_22 , та що їм було відомо, що, останній, не займається роботою, пов`язаною із деревиною або вирубкою дерев у лісі, на що є посилання в апеляційній скарзі, не є доказом, у даному випадку, того, що саме вказану деревину вони зрізали, оскільки очевидців незаконної порубки лісу не встановлено.

Однією із засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини(п.9 ч.1ст.7КПК України).

Згідно з приписами ч.2ст.17КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, незалежно від показань обвинувачених, від їх зміни, на що є посилання в апеляційній скарзі прокурора, сторона обвинувачення зобов`язана (ч.1ст.92КПК) доказати обставини, передбачені ст. 91 КПК України, зокрема винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 не стверджували, що укладали з ОСОБА_22 трудовий договір, чи будь-який інший на виконання робіт, відповідно, не надавали доказів цього, на що звертає увагу апелянт.

Твердження прокурора, що суд вибірково зазначив показання свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , відкинувши ту частину показань, які доводять винуватість обвинувачених є безпідставними. Дані свідки, в своїх показаннях, підтвердили незаконну порубку лісу, у вказаному місці, присутність там обвинувачених, проте вони не бачили хто саме зрізав деревину. Цього вони не змогли підтвердити і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Не зазначення в журналі судового засідання від 21.10.2016 року секретаря судового засідання (т.1 а.с.54-55), та не оголошення в судовому засіданні 26.10.2016 року заміни секретаря судового засідання ОСОБА_24 (т.1 а.с.135-143), на що є посилання в апеляційній скарзі, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і не впливає на законність ухваленого судом рішення, крім того, сторона обвинувачення не заперечує, що ОСОБА_23 була секретарем у вказаному судовому засіданні, а щодо заміни секретаря судового засідання ОСОБА_24 будь-яких заперечень чи зауважень не надходило. Ні в кого не викликає сумніву, що кримінальне провадження розглядала саме суддя ОСОБА_1 .
Необґрунтованими є доводи апелянта і щодо інших, допущених у кримінальному провадженні порушень кримінального процесуального закону, оскільки таких порушень, які могли б вплинути на висновки суду щодо невинуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , і поставити під сумнів законність та обґрунтованість вироку суду і відповідно до ст. 409 КПК України, які б були підставою для його скасування, колегією суддів не виявлено.
Колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом, в повному обсязі, досліджено обставини кримінального провадження, усім зібраним по справі доказам дана належна правова оцінка.

Місцевий суд вказав та обґрунтував у виправдувальному вироку, чому ним взято до уваги одні докази та відхилено інші, в результаті чого дійшов вірного висновку про недоведеність незаконної порубки лісу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а тому постановив законне рішення про необхідність їх виправдання у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими.

В той же час, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про не вирішення поданого ним цивільного позову про стягнення шкоди завданої, незаконною порубкою лісу, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 129, ст. 374 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
З матеріалів справи та журналу судового засідання видно, що в межах судового слідства суд першої інстанції за згодою всіх учасників судового розгляду прийняв письмову заяву прокурора про залишення, поданого ним цивільного позову, по даній справі без розгляду та розглянув це клопотання під час судового засідання, яке відбулося 15.05.2018 року (а. с. 134-135, 136-136).
За змістом мотивувальної та резолютивної частин вироку, суд не вирішив питання щодо залишення цивільного позову першого заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури Ю.Вятровського, який поданий в інтересах держави в особі ПАТ «Укрзалізниця», третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Дунаєвецької селищної ради до ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про стягнення заподіяної шкоди, завданої незаконною порубкою лісу у розмірі 445802,20 грн. (чотириста сорок п`ять тисяч вісімсот дві гривні двадцять копійок) без розгляду, у зв`язку з подачею ним заяви про залишення його цивільного позову без розгляду, на що є посилання в апеляційній скарзі.
Як убачається, в порушення вимог ст. 374 КПК України, місцевий суд не зазначив у мотивувальній та резолютивній частинах вироку про прийняте рішення по цивільному позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора, в цій частині, підлягають задоволенню, а помилка суду першої інстанції може бути виправлена шляхом відповідної зміни вироку суду.
Керуючись ст. ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2018 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в частині вирішення цивільного позову, змінити.

Цивільний позов першого заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури Ю.Вятровського, який поданий в інтересах держави в особі ПАТ «Укрзалізниця», третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Дунаєвецької селищної ради до ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про стягнення заподіяної шкоди, завданої незаконною порубкою лісу у розмірі 445802,20 грн. (чотириста сорок п`ять тисяч вісімсот дві гривні двадцять копійок) залишити без розгляду.

В решті вирок суду залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4