Справа № 720/1659/19
Провадження № 1-кс/720/421/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Новоселиця

Слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000159 від 28 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням про накладення арешту на майно.
Посилається на те що, невстановлені особи, в порушення вимог ст.ст. 14, 15, 16, 18, 19 Кодексу України про надра, якими передбачено, що надра надаються у користування фізичним та юридичним особам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування надрами, для видобування корисних копалин, порядок видачі якого затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року «Про затвердження Порядку видачі спеціальних дозволів на користування надрами», 24.07.2019 року в межах с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, організували та здійснювали видобуток корисних копалин, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», із змінами та доповненнями, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, та для видобування якої необхідна наявність спеціального дозволу на користування надрами.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що незаконним видобутком піщано-гравійної суміші, інтересам держави завдано збитків, розмір яких на даний час встановлюється контролюючими органами, а вантажний автомобіль марки «Камаз», моделі «5511», д.н.з. НОМЕР_1 , являється засобом вчинення даного кримінального правопорушення та у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні, збереження якого має суттєве значення для досудового розслідування, а також у випадку встановлення причетності фігурантів вказаної події до вчинення вказаного кримінального правопорушення, вказаний автомобіль може слугувати майном, яким буде забезпечено відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль
В судовому засіданні, слідчий підтримав заявлене клопотання, уточнив про необхідність накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження.
Адвокат ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_5 , як особи, що використовувала транспортний засіб, в судовому засіданні заперечував щодо арешту майна, просив відмовити слідчому у задоволення клопотання. Вказує, що безпосередній видобуток піщано-гравійної суміші за допомогою даного вантажного автомобіля марки «Камаз» не здійснювався, а тому відсутні будь які підстави вважати даний транспортний засіб знаряддям злочину, що в свою виключає можливість накладення на нього арешту.
Вислухавши слідчого, який підтримав заявлене клопотання, а також пояснення адвоката, який заперечував щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частина 2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У такому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із клопотання слідчого, 28 липня 2019 року до ЄРДР внесено відомості № 0000159 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Також встановлено, що 24 липня 2019 року було проведено огляд місця події по факту незаконного видобування піщано-гравійної суміші, в адміністративних межах Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, в ході якого було виявлено та вилучено спецтехніку, а саме вантажний автомобіль марки «Камаз», моделі «5511», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який був частково завантажений піщано-гравійною сировиною та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить - ОСОБА_6 .
Із постанови слідчого СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 від 25 липня 2019 року у кримінальному провадженні №0000159, вбачається, що вантажний автомобіль марки «Камаз», моделі «5511», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, вказана постанова слідчого не містить жодного обґрунтування на підставі яких саме критеріїв статті 98 КПК України вказаний транспортний засіб є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
У клопотанні слідчого про арешт майна жодним чином не наведено, яким саме критеріям речових доказів відповідає вилучений транспортний засіб, а лише формально зазначено про їх наявність.
Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, згідно до якої, у ньому повинно бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, а також перелік та види майна, що належать арештувати чи конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпоряджанням підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснювати відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Крім того, у клопотанні слідчого вказано місце вчинення кримінального правопорушення, проте, згідно дослідження матеріалів кримінального провадження вбачається відсутність доказів, які б процесуально закріплювали вказане.
Таким чином, з урахуванням наведених порушень допущених слідчим, зокрема, при вирішенні питання про визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «Камаз», моделі «5511», д.н.з. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні № 0000159 від 28 липня 2019 року - відмовити.
Вантажний автомобіль марки «Камаз», моделі «5511», д.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1