Справа № 184/2415/18
Номер провадження 1-кп/184/61/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду об`єднане кримінальне провадження за № 0000715 від 18.09.2018 року та № 0000012 від 03.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- 20.06.2013 року Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- 19.06.2014 року був звільнений за ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11.06.2014 року за ст.. 2 Закону України «Про амністію» від 01.04.2014 року.
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

17.09.2018 о 19 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оперуповноважений 4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області призначеного на посаду наказом Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України від 29.12.2016 року № 216 о/с разом зі старшим оперуповноваженим4-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призначеного на посаду наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 10.05.2017 року № 156 о/с та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 слідчим Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області призначену на посаду наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 09.12.2016 року № 352 о/с за дорученням слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 у порядку ст.40 КПК України прибули до будинку АДРЕСА_2 з метою проведення санкціонованого обшуку за ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 13.09.2018 року за місцем реєстрації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , котрий зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , яку винаймав у останнього інша особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження (далі - Інша Особа). При підняті оперуповноважених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на перший поверх четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 з квартири АДРЕСА_4 вийшли троє чоловіків, а саме: Інша Особа, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

З метою проведення санкціонованого обшуку працівники правоохоронного органу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явили свої службові посвідчення вищевказаним особам та повідомили про ухвалу суду на санкціонований обшук квартири АДРЕСА_5 . Почувши це, Інша Особа за допомогою фізичної сили почав відштовхувати працівників поліції руками від дверей квартири АДРЕСА_5 , щосили кричати та падати на підлогу, тим самим, чинити опір працівникам правоохоронного органу для перешкоджання проведення обшуку у вказаній квартирі.

В цей час, ОСОБА_3 , перебуваючи о 19 год. 30 хв. 17.09.2018 біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , почувши крики знайомого ? Іншої Особи, котрі лунали з четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , вирішив зайти до під`їзду та подивитися, що там відбувається. Зайшовши до четвертого під`їзду вищевказаного будинку, ОСОБА_3 побачив, як на сходах першого поверху відбувається штовханина, учасниками котрої були Інша Особа, а також двоє невідомих йому осіб у цивільному одязі, які представлялися працівниками поліції та висловлювали вимоги до Іншої Особи припинити чинити опір працівникам правоохоронного органу при проведенні санкціонованого обшуку у квартирі, яку винаймав останній.

ОСОБА_3 в той же час, перебуваючи на сходовому майданчику першого поверху четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , та усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, перебуває на службі та виконує службові обов`язки, пов`язані з проведенням обшуку за місцем мешкання Іншої Особи, з метою надання можливості останньому зникнути з місця проведення обшуку, діючи зухвало, виражаючи зневагу до авторитету працівників правоохоронних органів, вихватив з-за поясу ОСОБА_6 кайданки, котрі згідно ст.42 Закону України «Про Національну поліцію» є спеціальним засобом, після чого діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почав умисно наносити удари кайданками в область лівого плечового суглобу, грудну клітину та спину ОСОБА_6 , чим спричинив згідно висновку експерта №584 від 05.10.2018 року ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден лівого плечового суглобу, садна лівої лопатки, крововиливу грудної клітини зліва по передній поверхні, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 втік у невідомому напрямку.

Крім того, 18.12.2018 близько 03 години ОСОБА_3 прийшов у магазин «Продукти-53» ТОВ «АТБ -маркет», який розташований за адресою вул. Л.Чайкіної, 29 в м. Покров Дніпропетровської області, з метою придбання продуктів. Перебуваючи в зазначеному магазині, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , 18.12.2018 о 03 годині 05 хвилин перебуваючи в торгівельному залі магазину «Продукти-53» ТОВ «АТБ маркет» за адресою вул. Л.Чайкіної, 29 в м. Покров Дніпропетровської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих спонукань викрав пляшку віскі «Johnnie Walker Red Label 40% об. у скляній пляшці 0,5 л.», належну ТОВ «АТБ-маркет», вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/24 від 30.01.2019, складає 329,77 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, і в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальний збиток ТОВ «АТБ - маркет» на загальну суму 329,77 гривень.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та надав показання, що дійсно, 17.09.2018 року приблизно о 15 год. 30 хв. він перебував біля будинку № 15 по вул. Затишна у м. Покров та почув крики знайомого Іншої Особи в четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_2 . Зайшовши на перший поверх вказаного під`їзду, він побачив Іншу Особу, який боровся з потерпілим ОСОБА_6 , ще один чоловік з пістолетом у руці стояв поруч. Інша Особа попросив допомогу, та він ( ОСОБА_3 ) вирішив йому допомогти, почавши бити потерпілого. Останній повідомив, що він є працівником поліції, який приїхав проводити обшук у Іншої Особи, але він ( ОСОБА_3 ) не повірив йому, оскільки потерпілий не був вдягнутий у формений одяг. Під час сутички з потерпілим, він ( ОСОБА_3 ) вихватив у поліцейського кайданки та умисно наніс ними 2-3 удари в область грудей, плеча та спини. В цей час Інша Особа вибіг з під`їзду вказаного будинку, після чого він ( ОСОБА_3 ) кинув кайданки і пішов з місця події.

Крім того, 18.12.2018 року близько 02-03 години ночі, він прийшов разом з ОСОБА_12 до магазину «АТБ», що розташований по вул. Л.Чайкіної, 29, м. Покров. Під час того, як ОСОБА_13 вибирав продукти харчування, він ( ОСОБА_3 ) підійшов до полиці з алкогольними напоями та переконавшись, що його дій ніхто не бачить, взяв одну пляшку віскі, ємністю 0,5 л, яку сховав у рукав вдягненої на ньому куртки. Після чого, разом з ОСОБА_12 вийшли з магазинку «АТБ». Пізніше викраденим алкогольним напоєм розпорядився на власний розсуд випив. Завдані магазину збитки відшкодував.

У вчиненому щиро розкаюється.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» доведена повністю:

- у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України;

- в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає:

- за ч.1 ст. 185 КК України ? щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку;

- за ч.2 ст. 345 КК України ? щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий за умисний злочин, має не зняту та не погашену судимість, офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, інфекціоніста, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, що буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, у тому числі враховуючи, що з моменту вчинення попереднього злочину минуло близько п`яти років, що свідчить про можливість соціальної адаптації обвинуваченого у суспільство, враховуючи думку сторони обвинувачення та захисту, які вважали, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення, а тому вважає за можливе застосувати до нього норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, настання позитивних змін в його особистості та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільні позови не заявлені.
Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000715 від 18.09.2018 року застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строки якого закінчилися. На даний час підстав для обрання та застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 345 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1