Справа № 216/5975/19
Провадження № 1-кс/216/5393/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2019 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001745 від 27.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2019 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, яке мотивоване таким.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин.

27.09.2019 року в денний час доби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою скоєння злочину, діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при спільному спілкуванні вирішили вчинити викрадення майна з метою подальшого збагачення.

Так, 27.09.2019 року приблизно о 12.30 годині ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи намір направлений на таємне викрадення чужого майна, з подальшим його зверненням на свою користь, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків та очевидців, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, прибули до багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, зайшли до сьомого під`їзду даного будинку та, піднявшись по сходах між п`ятим та шостим поверхом, ОСОБА_7 , згідно раніше розподілених між собою ролей, відчинив міжповерхове вікно будинку та через нього переліз на балкон квартири АДРЕСА_2 та за допомогою принесеного із собою металевого предмету відчинив двері балкону та потрапив до приміщення квартири, а ОСОБА_4 тим часом стояв поряд з вхідними дверми даної квартири, з метою уникнення появи можливих свідків та сповіщення ОСОБА_7 . Перебуваючи в приміщені квартири, ОСОБА_7 відчинив з середини вхідні двері ОСОБА_4 , тим самим надав вільний доступ до квартири. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи у ванній кімнаті квартири та реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, підготували для викрадення пральну машинку марки «ARISTON ALS 129 X», яка належить ОСОБА_8 , з метою подальшого її обернення на свою користь, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки на місці вчинення злочину були викриті мешканцями будинку.

Таким чином, встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: незакінченого змаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доводяться: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотокартками за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотокартками за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

27.09.2019 року ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КК України та 28.09.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, за ознаками: незакінченого змаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Кривого Рогу, громадянин України, має середню-технічну освіту, неодружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий, останній раз: 27.12.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 10 місяців 21 дня позбавлення волі, звільнений 23.07.2014 року умовно-достроково на невідбутний строк 11 місяців 7 днів.

30.09.2019 року слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 60 дів, тобто до 16-00 год. 28 листопада 2019 року включно та покладені такі обов`язки: не відлучатися за межі міста Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання та роботи; за першою вимогою з`являтись до органів досудового розслідування та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Однак підозрюваний ОСОБА_4 порушив обраний йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем свого мешкання та реєстрації не знаходиться, на зв`язок не виходить, до слідчого не з`являється, що підтверджують рапорти працівників поліції та свідчення матері ОСОБА_11 , тим самим грубо порушуючи діючий запобіжний захід.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, що підтверджується відсутністю міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, які б могли стримати останнього не покидати постійного місця мешкання та не покидати межі м. Кривого Рогу, оскільки останній не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не має постійного місця роботи, порушує діючий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з метою попередження ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: можливості підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, зокрема, встановлені ст.41 Конституції України гарантії, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності та право приватної власності є непорушним, враховуючи їх в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, що лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи, а також існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є обґрунтованим.

Зазначені вище обставини, дають змогу беззаперечно стверджувати, що запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

Крім того, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 порушив діючий запобіжний захід, а також беручи до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з огляду на вище викладене, з метою попередження з боку підозрюваного можливої злочинної поведінки, за для попередження інших ризиків, які вказані вище, для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків щодо участі в кримінальному провадженні та для створення умов для швидкого здійснення кримінального провадження, слідчий просив змінити раніше застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, проти задоволення клопотання заперечували та просили залишити підозрюваному попередній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що умови попереднього запобіжного заходу йому були відомі та зрозумілі, але він дійсно їх неодноразово порушив за відсутності для цього поважних причин, про що слідчого не повідомляв.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками незакінченого змаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2019 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Однак підозрюваний ОСОБА_4 порушив умови обраного йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та не знаходився за місцем свого мешкання під час здійснення контролю за його поведінкою працівниками поліції, зокрема, 18.10.2019 року, 22.10.2019 року, 24.10.2019 року, що підтверджується відповідними рапортами працівників поліції, відомостями про здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, поясненнями та протоколом допиту його матері, ОСОБА_11 , а також не заперечується самим підозрюваним.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим і прокурором підставами для зміни ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, а санкція зазначеної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є особою похилого віку, інвалідності не має, тяжкими або хронічними захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає, що свідчить про відсутність даних, які б вказували на неможливість застосування до нього такого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і ступень суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а також порушення ним умов застосованого до нього раніше запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу неможливо.

При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки й вирішенню питання про необхідність подальшого тримання особи під вартою.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявні ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі 100 000 грн. На думку слідчого судді, саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками й достатнім стримуючим засобом, який зможе забезпечити гарантії належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 200, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001745 від 27.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 год. 40 хв. 28.12.2019 року, взявши його під варту негайно в залі суду.

Визначити заставу в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваного з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього строком до 28.12.2019 року такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Дія ухвали закінчується 28.12.2019 року.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№3), слідчому та прокурору.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1