Справа № 359/2936/19
Провадження № 1-в/359/227/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2019 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання клопотання захисника засудженої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про вирішення питань щодо повернення речових доказів в кримінальному провадженні №0001008, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2018,

в с т а н о в и в :
19.06.2017 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_3 , яке обґрунтовує тим, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2019 затверджено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, терміном на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Даний вирок, на момент звернення з цим клопотанням, вже набрав законної сили. У вищевказаному вироку також зазначено, що речові докази відсутні. Однак, в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, 21 березня 2019 під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung» із сим-карткою НОМЕР_1 , ноутбук «Lenovo» sWВ 11467069, iPad s/n; грошові кошти в сумі 2 000 доларів США та 200 грн. які належать на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 . В подальшому, вищевказані речі та грошові кошти були визнані речовими доказами. Однак, доля вказаних речових доказів не вирішена судом під час винесення Вироку та затвердження угоди про визнання винуватості. Тому адвокат ОСОБА_4 просить суд, в порядку ст. 100 КПК України, вирішити питання про долю речових доказів по справі.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Адвокат ОСОБА_4 надав суду заву в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі, на його задоволенні наполягає. Прокурор прокуратури м.Києва ОСОБА_5 на електронну пошту суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти його задоволення не заперечував.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Фіксування судового засідання під час розгляду справи суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Дослідивши документи приєднані до клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2019, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 29.03.2019 між прокурор другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 . ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, терміном на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2019 набрав законної сили 13.06.2019.

У відповідності до вимог ст.ст. 284, 369, 371-374 КПК України судовими рішеннями якими закінчується кримінальне провадження і в яких підлягають відображення рішення щодо долі речових доказів виступають вироку суду, як обвинувальний так і виправдувальний, а також ухвала суду про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 9 ст. 539 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У відповідності до вимог п. 14 ч. 1 ст. 537 та п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України суд, що ухвалив вирок вирішує інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як вбачається з коментованого п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, до питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться, зокрема: про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

За змістом роз`яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" N 11 від 21.12.90 зі змінами, суди крім іншого вправі вирішувати питання, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань.

Відповідно до п. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Судом встановлено, що під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 прокурором не було долучено до матеріалів судового провадження постанов про визнання речовими доказами речей та документів у кримінальному провадженні №0001008, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2018. Це в свою чергу вказує на те, що суд був позбавлений можливості вирішити дане питання під час винесення вироку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановами старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП у м.Києві майора поліції ОСОБА_8 від 22.03.2019 вилучені в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 : мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , сим-картка- НОМЕР_4 ; iPad s/n НОМЕР_5 , ноутбук «Lenovo» s: WВ 11467069, грошові кошти в сумі 2 000 доларів США та 200 грн. та заяву на видачу готівки №1964468, які належать ОСОБА_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001008 від 19.10.2018.

Таким чином, з огляду на те, що питання про вищевказані речові докази у кримінальному провадженні №0001008 від 19.10.2018, не було вирішено при ухваленні вироку, суд приходить до висновку, що його слід вирішити в порядку виконання вироку, у відповідності до вимог ч. 9 ст.100 КПК України. Тому клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_3 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 182, 376, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання про вирішення питань, пов`язаних в виконанням вироку суду - задовольнити.

Речові докази у кримінальному провадженні №0001008 від 19.10.2018: мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , сим-картка- НОМЕР_4 ; iPad s/n НОМЕР_5 , ноутбук «Lenovo» s: WВ 11467069, грошові кошти в сумі 2 000 доларів США та 200 грн. та заяву на видачу готівки №1964468 - повернути ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1