Номер провадження: 11-сс/813/1695/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
03.10.2019 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційні скарги, подані представником ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від імені директора ПрАТ «Черкаський КХП» на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000857 внесеного до ЄРДР 21.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

встановив:

Вищезазначеною ухвалою слідчого судді скаргу задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про арешт майна та накладений арешт на майно, перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали слідчого судді.

30.09.2019 р. ОСОБА_4 від імені директора ПрАТ «Черкаський КХП» до Одеського апеляційного суду засобами поштового зв`язку надіслано апеляційну скаргу, в якій вказано, що він є директором ПрАТ «Черкаський КХП». Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необгрунтованою і незаконною та просить її скасувати в частині накладення арешту на майно товариства, а саме напівпричеп-цистерну-Е «Mensi SL1053FS» р/н НОМЕР_1 з вантажем у вигляді соняшникової олії вагою 24580 кг.

Окрім того, 01.10.2019 р. на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД адвоката ОСОБА_3 , як представника власника арештованого транспортного засобу, та який в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати арешт на вантаж у вигляді соняшникової олії вагою 24580 кг.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Окрім того, відповідно до п. 9-1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи.

Натомість, п. 9-2 ст. 393 КПК України, передбачає, що апеляційну скаргу мають право подати фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Згідно з ст. 64-1 КПК України представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; - керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; - працівник юридичної особи.

2. Повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджуються:

1) документами, передбаченими ст. 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;

2) копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;

3) довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

Згідно із ч. 5 ст. 396 КПК України, апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Натомість, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, поданої ОСОБА_4 , ним, на підтвердження його повноважень щодо внесення апеляційної скарги, окрім апеляційної скарги, її копії, оскаржуваної ухвали слідчого судді, платіжного доручення, та документів, які підтверджують право власності на соняшникову олію, на яку ухвалою слідчого судді накладено арешт, ніяких інших документів, підтверджуючих факт того, що він дійсно є директором ПрАТ «Черкаський КХП», не надано.
При цьому, суддя-доповідач вважає, що за відсутності офіційних документів, які підтверджують повноваження ОСОБА_4 діяти на захист інтересів ПрАТ «Черкаський КХП», передбачених ст. 64-1 КПК України, ОСОБА_4 не є особою, яка має право на подання апеляційної скарги на зазначене рішення слідчого судді.
Щодо поданої апеляційної скарги представника ОСОБА_3 , суддя-доповідач вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 174 КПК передбачає можливість подачі клопотання до слідчого судді про скасування арешту підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.
Іншим способом захисту прав власності осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, є подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про арешт майна на підставі пункту 9 частини першої статті 309, статті 310 КПК.
Додатково з приводу змісту поняття особи, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, слід урахувати правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс15, про те, що за умови, що судове рішення стосується прав, свобод та інтересів особи, остання вправі звернутися до суду вищої інстанції з його оскарженням незалежно від своєї участі у судовому розгляді.
За таких обставин очевидно, що власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.
В свою чергу, представником ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД адвокатом ОСОБА_3 до своєї апеляційної скарги взагалі не надано жодних підтверджуючих документів того, ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД є власником майна, а саме соняшникової олії, на яку накладено арешт, та вирішити питання щодо якої останній ставить питання в своїй апеляційній скарзі. Натомість підтверджуючі документи щодо права власності надані в своїй апеляційній скарзі ПрАТ «Черкаський КХП».

З огляду на що, оскаржувана ухвала слідчого судді стосується інтересів ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД у вирішенні питання щодо накладення арешту на транспортний засіб, а не на майно у вигляді соняшникової олії, яка не належить вказаному товариству.

Водночас, слід зазначити, що ст. 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою без відповідного підтвердження повноважень на представництво інтересів скаржника.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Оскільки до апеляційної скарги, підписаної ОСОБА_4 не долучені документи, передбачені зазначеними вище вимогами КПК України щодо підтвердження його повноважень діяти від імені ПрАТ «Черкаський КХП», а представник ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД адвокат ОСОБА_3 не є особою, яка не має право подавати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 27.09.209 р. в частині скасування арешту на соняшникову олію, то відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України вказані скарги підлягають поверненню ОСОБА_4 та представнику ОСОБА_3 .

Разом з цим, згідно із ч. 7 ст. 399 КПК України суддя-доповідач роз`яснює особам, які подали апеляційні скарги про те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 50, 64-1, п.п. 9-1, 9-2 ст. 393, п. 2 ч. 3 ст. 399, 405, 419 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Апеляційні скарги, подані представником ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від імені директора ПрАТ «Черкаський КХП» на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000857 внесеного до ЄРДР 21.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - повернути ОСОБА_4 та представнику ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вони подані особами, які не мають права подавати апеляційну скаргу.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслати ОСОБА_4 та представнику ТОВ ВКФ «ТСН» ЛТД адвокату ОСОБА_3 разом з апеляційними скаргами та усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2