ЄУН № 331/5482/19
Провадження № 1-кс/331/4793/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004453 від 26.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого, ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, який зареєстрований фізичною особою-підприємцем, сімейний стан одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004453 від 26.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 27.11.2011 року, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в ПАБ - залі у приміщенні боулінг-клубу «Капіталіст» по просп. Леніна, буд. 92 в м. Запоріжжі, безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи бажання показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе суспільству, діючи з особливою зухвалістю, застосувавши насильство, яке виразилось у нанесені ударів руками та ногами, напав на ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 , використовуючи предмет, зовні схожий на кастет, заздалегідь заготовлений для використання у ході хуліганства, умисно завдав ним кілька ударів ОСОБА_7 в область тулубу.

В результаті ОСОБА_6 , діючи групою осіб, умисно, усвідомлюючи вчинення діяння з мотиву явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, призупинили нормальну діяльність розважального закладу, порушили умови відпочинку його відвідувачів і застосувавши насильство, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді ушибу лівого плеча з відривом сухожилля головки лівого біцепса, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2012 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які не є небезпечним для життя, але що потягло за собою тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день.
Органом досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечував, посилаючись на те, що підозра не обґрунтована, оскільки долучені до клопотання копії протоколів допитів потерпілого ОСОБА_8 до вказаного кримінального провадження ніякого відношення не мають, з протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_7 слідує, що останній на підозрюваного ОСОБА_6 не вказує як на особу, яка вчинила проти нього якісь дії, висновок експерта про отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень до матеріалів клопотання не долучений. Ризики, на які посилаються прокурор нічим не підтверджені, а пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не базується на доказах. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування або суду, або якимось чином впливати на свідків. За першим викликом з`являється до слідчого,в судове засідання з`явився добровільно без застосування будь-якого примусу, на підставі викладеного, просить суд у задоволенні клопотання відмовити. В разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника, в задоволенні вказаного клопотання просив відмовити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

27.11.2019 року о 13-18 годині ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

17.12.2018 року о 10-40 годині підозрюваному ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, яка за версією органу досудового розслідування, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_8 ; слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та долученими до клопотання, на даній стадії досудового розслідування, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України достовірно не підтверджується.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004453 від 26.12.2016 року, досудове розслідування проводиться за ч. 4 ст. 296 КК України, за фактом того, що 27.11.2011 року, біля 01-30 год., невстановлені в ході досудового слідства особи, перебуваючи в ПАБ - залі у приміщенні боулінг клубу «Капіталіст», по пр. Леніна , 92 в м. Запоріжжі, безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи бажання показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе суспільству, діючи з особливою зухвалістю, застосувавши насильство, яке виразилось у нанесені ударів руками та ногами, напали на ОСОБА_8 . В результаті невстановлені особи, діючи групою осіб, умисно, усвідомлюючи вчинення діяння з мотиву явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, призупинили нормальну діяльність розважального закладу, порушили умови відпочинку його відвідувачів застосувавши насильство, спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани голови, забою м`яких тканин голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2/Е від 30.01.2012 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (ЄО 675 від 30.03.2015).
Крім того, до матеріалів клопотання долучено декілька протоколів допиту потерпілого ОСОБА_8 , висновок експерта № 2/Е від 30.01.2012 року про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , яким встановлено ступінь тяжкості тілесних пошкоджень останнього.
Проте, яке відношення до вказаного кримінального правопорушення має ОСОБА_8 , який є потерпілим в іншому кримінальному провадженні, зі змісту клопотання встановити неможливо і прокурором в судовому засіданні не доведено.
При цьому слідчому судді не надано жодного документу, який би підтвердив залучення ОСОБА_7 у якості потерпілого в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЕРДР за № 0004453 від 26.12.2016 року. Оскільки згідно короткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку із яким подається клопотання, такі дані взагалі відсутні. Висновок судово-медичної експертизи від 05.06.2012 року щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на який зі змісту клопотання посилається слідчий та прокурор, до матеріалів клопотання взагалі не долучений.
Із протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 22.12.2011 року, який долучений до матеріалів клопотання, слідує, що останній був допитаний в якості свідка в іншому кримінальному провадженні і в ході допиту він не вказував на підозрюваного ОСОБА_6 , безпосередньо як на особу, яка вчинили відносно нього якісь дії.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії досудового розслідування відсутня обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Невиконання вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді тягне за собою визнання обрання запобіжного заходу незаконним, та розглядається Європейським судом з прав людини як порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором в судовому засіданні не доведено існування тих ризиків, на які він посилається в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так слідчому судді не наведено жодного прикладу поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , які могли б свідчити про існування такого ризику, як незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, в ході досудового розслідування ОСОБА_6 не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, добровільно з`явився в судове засідання на виклик суду для розгляду вказаного клопотання, що виключає його можливість переховуватись від органу досудового розслідування або суду. Крім того, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 був вчинений 27.11.2011 року, жодної інформації, що підозрюваний вчинив з того часу будь-який інший злочин суду не надано.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що на даний момент долученими до клопотання матеріалами обґрунтованість врученої ОСОБА_6 підозри у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 296 КК України беззаперечно не підтверджується, крім того, прокурором, як в клопотанні, так і в судовому засіданні не надано належних доказів про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004453 від 26.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1