Справа № 175/4360/19
Провадження № 1-кп/175/216/19
Вирок

Іменем України

12 грудня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001483 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м.Дніпропетровськ, громадянка України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштована, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , 27 жовтня 2019 року о 21:14 год. прибула до магазину «Bershka» ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА», розташованого на першому поверсі ТРЦ «Караван», за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17. Перебуваючи за вищевказаною адресою, у вказаному магазині, остання побачила на вітринному стелажі жіночий светр «Bershka», артикул 6913/443/551/L, який належить ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» вона взяла з вітринного стелажу жіночий светр «Bershka». Після чого направилась у примірочну. Знаходячись у примірочній остання заховала жіночий светр «Bershka», артикул 6913/443/551/L у власний рюкзак, який знаходився у ОСОБА_4 на правому плечі. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникла отримавши реальну можливість ним розпорядилась.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила матеріальну шкоду ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» згідно акту проведеної інвентаризації від 27.10.2019 року на загальну суму 399,00 гривень з урахуванням ПДВ.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе визнала у повному обсязі та підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Вона дійсно 27 жовтня 2019 року о 21:14 год. прибула до магазину «Bershka» та взяла з вітринного стелажу жіночий светр «Bershka». Після чого направилась у примірочну. Знаходячись у примірочній заховала светр у рюкзак. Просила суд суворо її не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Міру покарання просив застосувати на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 та її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 суд також враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, особу обвинуваченої, що вона раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, те, що вину свою визнала повністю, на спеціальних обліках не перебуває.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65, 67 КК України, з урахуванням обставин справи і наслідків злочину, вчиненого обвинуваченою, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, з врахуванням думки органу обвинувачення та позицію представника потерпілого, суд вважає необхідним призначити покарання у виді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів як нею, так і іншими особами.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої - не встановлені.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0001483, а саме: жіночий светр «Bershka», артикул 6913/443/551/L, який належить ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» залишити у розпорядженні володільця, диск із відеозаписом з камер спостереження від 27 жовтня 2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження (а.п. 42).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1