Справа № 513/952/19
Провадження № 1-кс/513/357/19
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

25 жовтня 2019 року слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання тво. заступника начальника слідчого відділення Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні № 000029,4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенівка Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, особи з інвалідністю третьої групи, пенсіонера,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

слідчий звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що ОСОБА_5 , 03 вересня 2019 року приблизно о 12 годині 30 хвилин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщені однієї з кімнат будинку АДРЕСА_1 , з метою спричинення тілесних ушкоджень в ході раптово виниклого конфлікту, умисно наніс ОСОБА_7 , який впавши зі стільця лежав на підлозі, множинні удари (більше 15 ударів) совковою лопатою в область обличчя, різні частини тулуба та кінцівок, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді 3 саден на лобній області зліва, 2 саден на лобній області справа, синця на верхній повіці лівого ока, синця та садна на верхній повіці правого ока, синця на правій виличній дузі, садна на переніссі, забійної рани на підборідді зліва, 2 синці на передній поверхні шиї, синця в проекції яремної вирізки грудини, 2 саден в проекції правого та лівого грудино-ключичних зчленувань, синця та 5 саден на передній поверхні правого плечового суглобу, 4 садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, синця, 3 саден та забійної рани на тильній поверхні нижньої третини правого передпліччя та правої кисті, безліч саден на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та лівого передпліччя, синця та 18 саден на тильній поверхні середньої, нижньої третин лівого передпліччя та лівої кисті, безліч синців на поверхні грудної клітки, 2 саден на спині справа та зліва, синця та садна на передній черевній стінці справа, синця на передній черевній стінці справа, передній поверхні клубу, передній поверхні стегна, колінного суглобу з садном на правій паховій складці, безліччю саден на передній поверхні нижньої третини правого стегна та колінного суглобу, забійною раною на передній поверхні нижньої третини правого стегна, перелому нижньої третини правого стегна, садна з забійною раною на зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, 2 саден на передній поверхні верхньої третини правої гомілки, 4 саден на зовнішній поверхні середньої третини правої гомілки, 2 саден на зовнішній поверхні нижньої третини правої гомілки, садна на зовнішній поверхні лівого кульшового суглобу, синця на передній поверхні середньої та нижньої третин лівого стегна, синця та 2 саден на передній поверхні лівого колінного суглобу, садна на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, після чого витягнув потерпілого на подвір`я, де останній ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 20 годині помер.

Всі вищевказані тілесні ушкодження в єдиному морфологічному комплексі, що привели до смерті, по критерію небезпеки для життя, згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень стосовно живих осіб.

Смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виявленими у нього множинними тілесними ушкодженнями та настала внаслідок комбінованого шоку, про що свідчать наступні морфологічні дані: наявність множинних тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, забійних ран, перелому нижньої третини правого стегна з крововиливом у навколишні м`які тканини, порушення реологічних властивостей крові (еритроцитарні стази, лейко стази, нечисленні змішані мікротромбами у просвітах деяких судин, жирова емболія судин легені слабкого степеню).

16 жовтня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

витягом з журналу єдиного обліку Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 03.09.2019 № 2752, згідно якого 03.09.2019 о 20.42 год. до чергової частини Саратського ВП надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 03.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , помер ОСОБА_7 , труп з ознаками насильницької смерті;

протоколом огляду місця події від 03.09.2019, згідно якого оглянуто місце події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де на подвір`ї виявлено труп ОСОБА_7 з видимими ознаками тілесних ушкоджень. З місця події вилучено 4 відрізки липкої стрічки-скотч з папілярними візерунками пальців рук, 4 марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору, металеву совкову лопату та 2 склянки;

допитом потерпілої ОСОБА_8 від 04.09.2019, згідно якого її чоловік ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, часто випивав спиртне разом із сусідом ОСОБА_5 .. Свідок показала, що 03.09.2019 ОСОБА_7 вживав спиртні напої разом із ОСОБА_5 .. Приблизно о 20.00 год. до свідка прийшов ОСОБА_9 та повідомив, що ОСОБА_7 помер на подвір`ї домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_5 .. По прибуттю на вказане місце, свідок побачила, що труп ОСОБА_7 має численні сліди від тілесних ушкоджень;

допитом свідка ОСОБА_9 , який показав, що 03.09.2019 свідок разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вживали спиртні напої в домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 об 11.30 год. свідок пішов до себе додому, а ОСОБА_7 залишився у будинку ОСОБА_5 , разом із останнім. У вечірній час ОСОБА_5 прийшов до ОСОБА_9 та попросив його відвести ОСОБА_7 додому, так як останній сильно сп`янів та лежить на подвір`ї ОСОБА_5 .. Прийшовши за місцем проживання ОСОБА_5 , свідок побачив, що ОСОБА_7 лежить на подвір`ї та на тілі останнього маються численні видимі тілесні ушкодження. Через деякий час свідок виявив, що ОСОБА_7 помер;

допитом свідка ОСОБА_10 , яка показала, що 03.09.2019 приблизно о 17.00 год. вона приходила до будинку ОСОБА_5 , який є її колишнім чоловіком. Свідок показала, що на подвір`ї домоволодіння лежав ОСОБА_7 , на тілі якого мались численні видимі тілесні ушкодження. Свідок чула, як ОСОБА_5 кричав на ОСОБА_7 , висловлюючи вимоги, щоб останній покинув його домоволодіння;

висновком експерта № 85-а від 09.10.2019 року;

речовими доказами доказами та іншими доказами.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків; маючи реальну можливість, не вжив відповідних заходів для надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_7 , який перебував у безпорадному стані, не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, проживає один, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, перебуваючи на волі може залишити місце проживання, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Під час розгляду клопотання прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, тому що прокурором не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні. Окрім того, ОСОБА_5 з`являвся за першою вимогою до слідчого та до суду.

Розглянувши клопотання, вислухавши доводи прокурора, заперечення підозрюваного та захисника, вивчивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Проте, прокурором всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України не доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню, або йому повідомлено підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи зазначені обставини, а також вагомість наданих доказів, особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою та особою з інвалідністю третьої групи, його він та стан здоров`я, те що він з`являвся за викликами до слідчого та до суду; має постійне місце проживання в с. Успенівка Саратського району Одеської області, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Частини 1, 2 ст. 181 КПК України встановлює, що домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне заборонити підозрюваному залишати житло в період з 19 години до 08 години, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду, не відлучатися з населеного пункту, де проживає без дозволу прокурора, слідчого, чи суду.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого задовольнити частково. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 два (два) місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 в період з 19 години до 08 години;

3) не відлучатися із с. Успенівка Саратського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали слідчого судді закінчується 25 грудня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1