Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1439/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001832 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 01.09.2003 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст.185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
- 12.08.2005 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст.121 ч.2, 296 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі, -

обвинуваченого за ст.185ч.1,2,3, ст.289ч.2 КК України, -
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати і виправдати його. Вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим. Зазначає, що він був затриманий в травмованому стані, і незважаючи на це, слідчі змушували його свідчити проти себе. Вказує, що суд розглянув справу неповно та упереджено, оскільки приймаючи рішення керувався неналежними доказами, не врахував покази всіх потерпілих та дані які характеризують його особу, зокрема те, що до арешту він працював, проживав разом зі своєю дружиною та має на утриманні 5 (п`ятеро) дітей. Крім того, зазначає, що суд не взяв до уваги той факт, що він співпрацював зі слідством, завдяки чому потерпілим було повернуто їхнє майно. Посилається на те, що при впізнанні, його просто привели до потерпілого та сказали, що злочин вчинив саме він, при цьому понятими були працівник, який допомагав по господарству в відділенні поліції та засуджений, якого перевозили для відбування покарання.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1,2,3, ст.289 ч.2 КК України та призначено йому покарання:
- за ст.185 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ст.185 ч.3 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ст.289 ч.2 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено обчислювати з 09.02.2018 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу, але не пізніше ніж до 20.05.2019 року (включно), залишено попередній у вигляді тримання під вартою.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1144 гривни 00 копійки за проведення трасологічної експертизи.
Як встановлено судом та зазначено у вироку, 10.10.2017 року близько 22 години, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 , з яким також проживає його батько ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_10 , а саме телевізор марки «Вravis» чорного кольору, вартістю 4500 грн., який знаходився в одній з кімнат вказаного домогосподарства.
15.10.2017 року близько 04 години ОСОБА_8 повторно, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_12 по АДРЕСА_4 , де він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, зі столу, який знаходився в приміщенні кухні вказаної квартири, що належить ОСОБА_12 , на загальну суму 1625 грн., а саме мобільний телефон марки «Вravis A401 Neo» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1500 грн., в якому знаходились сім-картки мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн. та мобільного оператора «Lifecell», вартістю 25 грн., та флеш накопичувач ємкістю 4ГБ, вартістю 75 грн..
Повторно, 28.11.2017 року близько 15 години ОСОБА_8 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов до гаражного приміщення, та скориставшись допомогою братів - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, на загальну суму 1000 гривень, що належить ОСОБА_10 , а саме : шляхом демонтажу зняв металеві ворота, які знаходились на вході до відповідного гаражного приміщення. В подальшому, ОСОБА_8 , зупинив невстановлений досудовим слідством вантажний автомобіль, та за допомогою ОСОБА_14 та ОСОБА_15 завантажив металеві ворота до даного автомобіля і перевіз їх до пункту прийому брухту чорного металу, де реалізував в якості брухту металу.
Повторно, 04.12.2017 року близько 23 години, ОСОБА_8 , прийшовши до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_5 з метою влаштування на роботу, зайшов в середину будинку через не замкнені вхідні двері, де помітив, що власники сплять та шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, з крісла в одній з кімнат будинку, що належить ОСОБА_16 , на загальну суму 4500 грн., а саме мобільний телефон марки «Меіzу М5 Note» вартістю 4000 грн., та з веранди вказаного будинку, викрав велосипед марки «Спутнік», вартістю 500 грн., після чого сів на вказаний велосипед та з місця події зник.
Повторно, 11.12.2017 року близько 22 години ОСОБА_8 прийшовши до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_6 , за допомогою металевого розвідного ключа, що знаходився біля входу до вказаного приміщення, зірвав навісний замок із вхідних дверей і зайшов в середину даного господарського приміщення, та шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_17 , на загальну суму 6900 грн., а саме, гумовий надувний човен зеленого кольору вартістю 400 грн., бензопилу марки «Goodluck CL 4500 M» помаранчевого кольору в розібраному стані вартістю 2500 грн., два велосипеди марки «Аrdis», електричний подовжувач довжиною близько 15 метрів, чотири телескопічні вудочки для риболовлі, металевий візок, та з викраденим з місця події зник.
Повторно, 04.01.2018 року близько 01 години ОСОБА_8 , прийшовши до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, з колодязя, шляхом демонтажу, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_18 , на загальну суму 400 грн., а саме глибинний насос для відкачування води марки «Аguatica Dongyin» та з викраденим з місця події зник.
Повторно, 14.01.2018 року близько 13 години ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_19 , що розташоване по АДРЕСА_7 , попросив у останнього надати йому належний мобільний телефон марки «LG-P698DualSIM» для того, щоб зателефонувати, на що останній погодився. В подальшому, тримаючи мобільний телефон при собі ОСОБА_8 вийшов на вулицю, де помітив велосипед на якому приїхав потерпілий та шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_19 , на загальну суму 400 грн., а саме велосипед невстановленої слідством марки, сів на нього та з місця події зник.
Повторно, 28.01.2018 року близько 02 години ОСОБА_8 , перебуваючи у житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_8 , шляхом вільного доступу, зі столу у одній з житлових кімнат, таємно викрав чуже майно, на загальну суму 1800 гривень, що належить ОСОБА_20 , а саме планшетний комп`ютер марки «Аsus ME176CH» білого кольору.
Повторно, 03.02.2018 року близько 23 години ОСОБА_8 через незачинені вхідні двері проник в середину гаражного приміщення, що розташоване в АДРЕСА_8 , звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, на загальну суму 1240 гривень, що належить ОСОБА_20 , а саме дві кутові шліфувальні машинки синього кольору, загальною вартістю 860 грн. та електродриль, вартістю 380 грн..
Повторно, 06.02.2018 року близько 23 години ОСОБА_8 через незачинені вхідні двері проник до приміщення домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_8 , взяв та викотив надвір спортивний мопед марки «КТП СХМ50» синього кольору, без державного номерного знака, вартістю 15000 гривень, що належить ОСОБА_20 , тобто незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.
Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у житло та інше приміщення, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.

Від потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_11 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого без їх участі.

Інші потерпілі, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, просили прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у житло та інше приміщення, а також, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у приміщення. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 185 ч.1,2,3, ст. 289 ч.2 КК України судом кваліфіковано правильно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочинів не визнав та дав показання, що вказаних злочинів він не вчиняв і відношення до них не має, потерпілі до нього претензій не мають, працівники поліції його примушували дати зізнавальні покази, а тому він не може бути засуджений за вказані злочини, оскільки доказів його вини у справі немає.
В засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 вказані покази підтримав.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його пояснення при апеляційному розгляді про те, що вказаних злочинів він не вчиняв, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є безпідставними та надані ним з метою уникнення відповідальності за вказані злочини.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показаннях потерпілого ОСОБА_19 , який показав, що обвинуваченого знає, стосунки між ними нормальні. 14.01.2017 року біля 13 години він приїхав на своєму велосипеді додому до знайомого ОСОБА_21 , щоб привітати його зі святом, який проживає по АДРЕСА_7 . Там було троє чоловіків - двоє братів ОСОБА_22 та ОСОБА_8 , який попросив у нього мобільний телефон, щоб передзвонити дружині. Він дав йому свій телефон і останній вийшов з кімнати. Двоє хлопців почали його відволікати, а ОСОБА_23 в цей час сів на велосипед та поїхав. В цей час, він вийшов з будинку і побачив, що велосипеда не має, а обвинувачений вже їхав по дорозі на велосипеді, хотів його наздогнати, однак не встиг. Він кричав йому у спину, останній повертався, однак не зупинився та поїхав далі. Телефон йому повернуто, а велосипед ні. Завдана злочином шкода не відшкодована, при призначенні покарання покладався на розсуд суду;
- показаннях потерпілого ОСОБА_24 , який пояснив, що обвинуваченого знає, стосунки з ним нормальні. На початку 2017 року, точної дати не пам`ятає, у нього з домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_8 викрали мопед, планшетний комп`ютер, дві шліфувальні машинки та електродриль. Перед даними крадіжками обвинувачений приходив до нього додому, вони розмовляли, пили чай, також він бував і у його гаражному приміщенні та йому було відомо де знаходяться ці речі. Про те, що ці крадіжки вчинив ОСОБА_23 йому повідомив його пасинок ОСОБА_25 . Від знайомої ОСОБА_26 він дізнався де знаходиться його викрадений планшет, тому разом із сином взяли документи та поїхали його забирати. Невідомий їм чоловік повідомив, що він купив планшет та одразу повернув його, оскільки зрозумів, що він викрадений. Мопед і планшет йому повернули, а шліфувальні машинки та електродриль підкинули до будинку, оскільки вони були в неробочому стані. При призначенні покарання покладався на розсуд суду;
- показаннях потерпілої ОСОБА_27 , яка показала, що в жовтні 2017 року за місцем її проживання вона разом із ОСОБА_8 та її бувшим чоловіком розпивали алкогольні напої. Коли ОСОБА_23 пішов вона виявила, що зник її мобільний телефон. Вказала, що телефон викрав ОСОБА_8 , оскільки окрім неї, її чоловіка та ОСОБА_23 в квартирі нікого більше не було. Телефон працівники поліції їй повернули, претензій до обвинуваченого не має, при обранні покарання просила суворо не карати;
- показаннях потерпілої ОСОБА_16 , яка пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_23 знає, він неодноразово приходив до них додому і шукав роботу. В день крадіжки він також був у них, двері до будинку зачинені не були. В вечері вона помітила, що зник її телефон, який лежав у кімнаті, а в веранді не стало велосипеда. Вказала, що дану крадіжку вчинив ОСОБА_23 , оскільки її батько, який хворів та жив з ними в одному будинку, розповідав їй, як він бачив його та вигнав, а потім пішов спати. При обранні покарання покладалася на розсуд суду;
- показаннях потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що з обвинуваченим знайомий давно, він неодноразово приходив до них в гості за місцем його проживання. Восени 2017 року він також був у них, спілкувався з його батьком ОСОБА_11 , а потім викрав телевізор, який належить йому. Також ОСОБА_23 разом із двома чоловіками викрали їх металеві ворота, які демонтували із гаражного приміщення. Про те, що вказані крадіжки вчинив ОСОБА_23 йому розповідав батько, оскільки він був на заробітках в Києві. При призначенні покарання покладався на розсуд суду;
- показаннях свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що на початку 2018 року до нього прийшов ОСОБА_8 та приніс планшет, який залишив йому в залог за двісті гривень, вказавши, що йому не вистачає грошей на продукти харчування. При цьому, він повідомив, що планшет належить йому. А забирати планшет до нього прийшов вже сам потерпілий, який повідомив, що його товариш, який повернувся з тюрми викрав його у нього. Він зрозумів, що планшет викрадений, тому одразу ж повернув його потерпілому;
- показаннях свідка ОСОБА_29 , який пояснив, що він був запрошений працівниками поліції бути понятим під час проведення слідчої дії огляду мобільного телефону та насосу. В кабінеті слідчого, окрім працівників поліції також був присутній й обвинувачений, однак його обличчя він не пам`ятає. Проводилося фотографування цих речей, їх описували та він підписував всі необхідні документи;
- показаннях свідка ОСОБА_30 , яка пояснила, що взимку 2018 року у їх домогосподарстві була вчинена крадіжка двох велосипедів, човна, бензопили, електричного подовжувача, чотирьох вудочок та візка. Із вхідних дверей сараю був зірваний навісний замок та таким чином потрапили до сараю. Крадіжку виявили вранці. Бензопилу, човен та вудочки повернули, а решта викрадених речей їм не повернуто.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні:
- протоколом огляду місця події від 10.11.2017 року, із ілюстративними таблицями, яким зафіксовано місце вчинення крадіжки з квартири АДРЕСА_9 майна ОСОБА_12 , спосіб проникнення та інформація щодо розташування викраденого мобільного телефону;
- заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу мобільного телефону, який він 15.10.2017 року викрав у ОСОБА_31 ; вилучення вказаного майна зафіксовано протоколом тимчасового вилучення майна від 18.10.2017 року; з протоколу огляду предметів від 12.11.2017 року слідує, що потерпіла ОСОБА_12 впізнала свій мобільний телефон за зовнішніми ознаками ( з фото таблицями до нього ) ;
- протоколом огляду місця події від 29.11.2017 року із ілюстративними таблицями, яким зафіксовано місце вчинення крадіжки металевих воріт у ОСОБА_10 з гаражного приміщення, що розташоване по АДРЕСА_3 , інформація щодо розташування викраденого майна;
- протоколом огляду місця події від 05.12.2017 року із ілюстративними таблицями, яким зафіксовано місце вчинення крадіжки мобільного телефону та велосипеда ОСОБА_16 з будинку АДРЕСА_5 , спосіб проникнення та інформація щодо розташування викраденого майна, виявлено та вилучено відбитки слідів папілярних узорів та відбиток сліду взуття на подвір`ї даного домоволодіння;
- заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу велосипеда, який він 04.12.2017 року викрав в АДРЕСА_5 ; вилучення вказаного майна зафіксовано протоколом тимчасового вилучення майна від 26.01.2018 року за участю ОСОБА_8 , з фото таблицею;
- протоколом огляду місця події від 12.12.2017 року із ілюстративними таблицями та схематичним планом до нього, яким зафіксовано місце вчинення крадіжки майна ОСОБА_17 з господарського приміщення, що розташоване по АДРЕСА_10 , спосіб проникнення та інформація щодо розташування майна, виявлено та вилучено на подвір`ї даного домоволодіння два навісних замки та три ключа;
- висновком №1/1-71 від 31.01.2018 року проведеної трасологічної експертизи підтверджено, що навісний замок, який був вилучений під час ОМП від 12.12.2017 року знаходиться в несправному стані, характер та локалізація (розташування) пошкоджень на поверхні замка та зсуву метала на одному із кінців дужки замка свідчать про те, що між двома кінцями дужки замка був введений достатньо міцний металевий предмет з великим важелем, до якого була прикладена м`язова фізична сила, яка направлена в протилежну сторону від скоби замка в результаті чого один кінець дужки замка вийшов з вхідного отвору, що в подальшому призвело до відчинення замка;
- заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу резинового човна, бензопили, чотирьох вудочок, які він викрав 11.12.2017 року в АДРЕСА_6 ; вилучення вказаного майна зафіксовано протоколом тимчасового вилучення майна від 26.01.2018 року за участю ОСОБА_8 , з фото таблицею;
- протоколом огляду місця події від 14.12.2017 року, яким із ілюстративними таблицями до нього, зафіксовано місце вчинення крадіжки майна ОСОБА_10 з будинку АДРЕСА_3 , обстановку в житловому будинку та інформація щодо розташування викраденого телевізору;
- протоколом огляду місця події від 04.01.2018 року, яким зафіксовано обстановку на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_10 , виявлено сліди низу взуття, що зафіксовано фотозйомкою, з фото таблицями до нього;
- заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу водяного насосу, який він викрав 04.01.2018 року в АДРЕСА_1 ; вилучення вказаного майна зафіксовано протоколом тимчасового вилучення майна від 23.01.2018 року за участю ОСОБА_8 та протоколом огляду предметів від 24.01.2018 року з фото таблицями до них;
- протоколом огляду місця події від 14.01.2018 року, яким зафіксовано обстановку на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_7 , інформація щодо розташування викраденого велосипеда ОСОБА_19 , з схематичним планом та фото таблицями до нього;
- заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу мобільного телефону, який він викрав у ОСОБА_19 ; вилучення вказаного майна зафіксовано протоколом тимчасового вилучення майна від 23.01.2018 року за участю ОСОБА_8 з фото таблицею та протоколом огляду предметів від 24.01.2018 року з фото таблицями до нього;
- протоколом огляду місця події від 08.02.2018 року та від 12.02.2018 року, якими зафіксовано обстановку в житловому будинку, гаражному приміщенні та на подвір`ї АДРЕСА_8 , спосіб проникнення та інформація щодо розташування викрадених речей - мопеда, що належить ОСОБА_20 , із схематичним планом та фото таблицями до них;
- протоколом огляду місця події від 09.02.2018 року, яким зафіксовано територію Коростенського міського парку відпочинку ім.Островського, обстановку на місці, виявлено та вилучено транспортний засіб - мопед, що належить ОСОБА_20 , який ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції, з фото таблицями до нього;
- заявою співмешканки обвинуваченого ОСОБА_32 про добровільну видачу працівникам поліції двох болгарок та електродрилі, які викрав її колишній співмешканець ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_11 ; вилучення вказаного майна зафіксовано протоколом тимчасового вилучення майна від 28.02.2018 року, з фото таблицею до нього;
- заявою ОСОБА_28 про добровільну видачу працівникам поліції планшету, який він придбав у ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 700 гривень; вилучення вказаного майна зафіксовано протоколом тимчасового вилучення майна від 21.02.2018 року, з фото таблицями до нього. Вартість викраденого майна підтверджується довідками;
- протоколом слідчого експерименту від 22.03.2018 року, проведеного за участю ОСОБА_8 , потерпілих, в ході якого останній в присутності понятих відтворив обставини вчинення ним крадіжок майна ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , вказав на спосіб проникнення, місце знаходження майна, яке було ним викрадено.
Вказані докази є належними та допустимими.
Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за які його засуджено доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Твердження апелянта про те, що його вина не доведена, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення.

Відповідно до п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Таким чином, установивши в порядку статті 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів сторони захисту та наведенням мотивів на їх спростування, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні даних злочинів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що працівники поліції примусили його свідчити проти себе є безпідставними.
Так, згідно відеозапису слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_8 від 22.03.2018 року, який було досліджено судом першої інстанції і переглянуто під час підготовки до апеляційного розгляду, та протоколу проведення вказаної слідчої дії вбачається, що ОСОБА_8 добровільно, без будь-якого примусу давав показання про обставини вчинення ним крадіжок, зауважень не мав, клопотань та заперечень не заявляв (т.2 а.п. 81). Крім того, в апеляційній скарзі обвинувачений зазначив, що співпрацював із слідством, завдяки чому потерпілим повернуто викрадене майно.
Також, із зазначеного відеозапису вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 в присутності потерпілих та понятих розповідав на місці про обставини вчинення ним крадіжок, відтворив послідовність дій при вчиненні злочинів, викрадених речей. Вказані обставини свідчать про те, що показання ОСОБА_8 давав вільно, вони були послідовними, відповідав на запитання та уточнював місце знаходження певних речей та учасників події, вільно орієнтувався в обстановці, тілесних ушкоджень не мав. Слідча дія слідчий експеримент була проведена 22.03.2018 року в період часу з 15-25 год. по 19-30 год. (4 години), що є процесуально правильним та достатнім по часу для проведення такої дії. Потерпілі та свідки з обвинуваченим не перебували у неприязних відносинах, тому у них не має підстав оговорювати обвинуваченого.
Доводи апелянта про те, що в ході досудового слідства працівники поліції психологічно впливали на нього та застосовували фізичну силу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки їм було надано належну оцінку судом першої інстанції. Зокрема, для перевірки вказаних обвинуваченим фактів щодо застосування відносно ОСОБА_8 працівниками поліції фізичного насильства, суд ухвалою від 05.04.2018 року зобов`язував прокурора невідкладно вжити відповідних заходів.
На виконання вимог суду прокурором було призначено службову перевірку та надано доповідну записку, з якої вбачається, що по прибуттю до Коростенського ВП доставлений ОСОБА_8 вже перебував з видимими ознаками тілесних ушкоджень, а саме подряпини та садна на обличчі. На запитання працівників СКП звідки у нього тілесні ушкодження останній повідомив, що ушкодження наніс йому громадянин у якого він викрав мопед, а саме ОСОБА_20 . На пропозицію поліцейських звернутися зі скаргою відносно особи, яка завдала йому тілесні ушкодження ОСОБА_8 категорично відмовився. Працівниками поліції, які здійснювали затримання та доставлення до суду ОСОБА_8 будь-яких неправомірних дій відносно нього вчинено не було. Під час перевірки ОСОБА_20 пояснив, що дійсно 08.02.2018 року близько 17-00 годин по вул.Ш.Алейхема поблизу будинку №54 він зустрів ОСОБА_23 та між ними виникла словесна сварка з приводу крадіжки його майна, під час якої останній наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Доводи апелянта щодо неврахування судом показів свідка ОСОБА_15 про те, що на прохання обвинуваченого ОСОБА_8 , він та його брат ОСОБА_33 допомагали йому знімати металеві ворота з гаражного приміщення, які потім погрузили на автомобіль, що їхав поруч, та здали на металобрухт та як пояснював їм ОСОБА_23 , ворота дозволив зняти сам господар, який також був з ними і допомагав їм, а про крадіжку велосипеда ОСОБА_19 він нічого не пам`ятає, є необгрунтованими, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_8 у крадіжках майна потерпілих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 .
Так, суд першої інстанції зазначив у вироку, що критично відноситься до показань свідка ОСОБА_15 , оскільки його покази свідчать про те, що він намагається виправдати дії свого товариша - ОСОБА_8 . Крім того, спростували ці показання в судовому засіданні й самі потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_19 . У суду не було підстав не довіряти їх показанням, оскільки вони є послідовними та однаковими про усі обставини вчинення ОСОБА_8 вказаних злочинів. Ці потерпілі з обвинуваченим не перебували у неприязних відносинах, тому у них не має підстав оговорювати останнього.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом не було допитано всіх потерпілих та свідків не спростовують вмотивованих висновків суду, які грунтуються на належних і допустимих доказах.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд вживав всіх належних заходів для виклику інших свідків (шляхом направлення судових викликів за місцем їх проживання та через оголошення на сайті судової влади), однак враховуючи кількість здійснених викликів та приводів, з метою дотримання розумних строків розгляду даного кримінального провадження, причин їх неприбуття в судові засідання, та із врахуванням строку перебування обвинуваченого під вартою, учасники судового провадження на продовженні їх виклику не наполягали, а тому суд першої інстанції розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не враховані показання всіх потерпілих та данні, які характеризують його особу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані доводи були предметом розгляду суду першої інстанції і у вироку суду на них дані вичерпні відповіді.
Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкцій статей Кримінального кодексу України за якими його засуджено та в розмірі наближеному до мінімального. Судом враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують (активне сприяння у розкритті злочинів) та обтяжують покарання (рецидив злочинів), особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не працює, не одружений, по місцю проживання характеризується негативно, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; думку потерпілих та призначено покарання у виді позбавлення волі. Призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом першої інстанції вірно застосовано положення ч.1 ст. 70 КК України та призначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З вищенаведеними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, не вбачає підстав для скасування вироку суду.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим та підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: