Справа № 454/2536/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/795/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року,
встановила:
20 вересня 2019 року ОСОБА_6 звернувся до Сокальського районного суду Львівської області із клопотанням про зняття арешту з його майна.

Ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року клопотання повернуто ОСОБА_6 з підстав відсутності у слідчого судді повноважень на вирішення даного клопотання, мотивуючи тим, що арешт майна, про скасування якого звернувся з заявою ОСОБА_6 , був застосований під час досудового слідства до набрання чинності КПК України 2012 року, відтак, скасування арешту майна повинно здійснюватися в порядку КПК України 1960 року тобто у відповідності до ст. 126 КПК України - постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що йому належить на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 26 вересня 2005 року 1/5 частка нерухомого майна, на яку 08 червня 2006 року на підставі постанови прокуратури Сокальського району Львівської області від 07 червня 2006 року, у зв`язку із кримінальним провадженням, накладено арешт.

Зазначає, що кримінальне провадження закрите і потреба застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала, однак, питання щодо подальшої долі частки нерухомого майна, на яке під час досудового розслідування було накладено арешт, не вирішене.

Акцентує, що повертаючи його клопотання, слідчий суддя зробила помилковий висновок про наявність підстав для розгляду питання про зняття арешту у порядку цивільного судочинства.

Наголошує, що обмеження у здійсненні права користування приватною спільною частковою власністю нерухомого майна відбулися при проведенні досудового розслідування у порядку кримінального судочинства згідно з постановою слідчого. Оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, не може бути надано у порядку іншого, а саме цивільного судочинства, оскільки саме КПК України передбачає порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування.

Вважає, що при вирішенні даного клопотання необхідно керуватись п.9 розділу XI «Перехідних положень» КПК 2012 року.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати накладений постановою прокуратури Сокальського району Львівської області від 07 червня 2006 року арешт на нерухоме майно, яке належить йому на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 26 вересня 2005 року, виданого виконкомом Сокальської міської ради на підставі розпорядження №27 від 08 серпня 2005 року.

Перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що 26 грудня 2006 року у справі №1-123/06 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України Сокальським районним судом Львівської області було постановлено вирок, яким не вирішено питання щодо арешту майна у справі.
Згідно п.9 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 409 КПК України 1960 року, за нормами якого здійснювався судовий розгляд, до компетенції суду віднесене вирішення усякого роду сумнівів і протиріч, що виникають під час виконання вироку.

Таким чином, оскільки вироком Сокальського районного суду Львівської області від 26 грудня 2006 року не було вирішено питання про зняття арешту з майна, що на даний час порушує право власності ОСОБА_6 , то на думку колегії суддів, таке слід розглянути за правилами ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року, які визначають порядок виконання вироку.
Отже, оскільки вищенаведене залишилось поза увагою слідчого судді, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з поверненням клопотання ОСОБА_6 на новий розгляд до суду І інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року, якою ОСОБА_6 повернуто його клопотання про скасування арешту майна скасувати.

Направити клопотання ОСОБА_6 на новий розгляд в Сокальський районний суд Львівської області.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4