Ухвала
Іменем України

09 вересня 2019 р.

м. Київ
справа № 748/2905/18
провадження № 51-4441ск 19

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року,
встановив:
За вироком Чернігівського районного суду від 19 грудня 2018 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 850 грн.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.
Стягнуто з ОСОБА_5 на корить потерпілої ОСОБА_6 2000 грн моральної шкоди.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди-залишено без задоволення.
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 04 квітня 2019 року залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 без змін.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду та ухвалою апеляційного суду, захисник ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження постановлених щодо засудженої судових рішень, скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону, а кримінальне провадження закрити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, -в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків визначений 115 КПК. Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_5 була проголошена 09 квітня 2019 року.
Однак, захисник ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на зазначене судове рішення лише 02 вересня 2019 року (згідно з її підписом на касаційній скарзі), тобто поза межами визначеного ч. 2 ст. 426 КПК трьохмісячного строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Однак захисник ОСОБА_4 , звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою поза межами строку на касаційне оскарження, жодних аргументів щодо поважності причини пропуску процесуального строку у клопотанні не навела, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для його поновлення.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2018 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, а її касаційну скаргу повернути.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3