20.08.2019 Справа № 490/7108/19
н/п 1-о/490/20/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
20 серпня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2 ,

засудженого вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 12.11.2003 р. за ст.ст.115 ч.2 п.п.1,6,12; 187 ч.4, 185 ч.3, 70 КК України до довічного позбавлення волі,

про розгляд питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності судді Апеляційного суду Миколаївської області, визнання незаконними та скасування постанов про обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, відкриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :
22 липня 2019 року засуджений ОСОБА_2 , відбуваючи покарання в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань №6» звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності суддю Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_3 , визнати незаконними та скасувати постанови про обрання запобіжного заходу від 23.06.2003 р. та 25.07.2003 р., визнати заявника потерпілим, відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами. Зазначена заява отримана судом 02 серпня 2019 року.

20 серпня 2019 року на запит суду із Миколаївського апеляційного суду отримані матеріали архівної кримінальної справи №1-55/03 у 6 томах відносно ОСОБА_2 , 1982 року народження.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_2 та архівної кримінальної справи №1-55/03, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження із наступних підстав.
Заява ОСОБА_2 хоча й названа засудженим «за нововиявленими обставинами», проте за своїм змістом та прохальною частиною містить виклад міркувань ОСОБА_2 щодо вчинення суддею Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_3 порушень закону під час ухвалення постанов про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 23.06.2003 р. та 25.07.2003 р. Зокрема, заявник зазначає, що під час судових засідань неналежним чином здійснювалася їх технічна фіксація, не велися протоколи, не брали участь сторони кримінальної справи. Крім того, на думку заявника, в таких діях містяться ознаки зловживання службовим становищем, порушення права на захист, істотні порушення вимог КПК. У зв`язку з чим, заявник в прохальній частині заяви просить суд притягнути до кримінальної відповідальності суддю Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_3 , визнати незаконними та скасувати постанови про обрання запобіжного заходу від 23.06.2003 р. та 25.07.2003 р., визнати себе потерпілим, тощо.

Таким чином, ОСОБА_2 фактичного ставить питання щодо ініціювання процедури початку досудового розслідування та притягнення до кримінальної відповідальності судді за винесені рішення, а також скасування судових рішень, що набрали законної сили у непередбачений законом спосіб, поза визначеною КПК України процессуальною процедурою. Такі дії не відносяться до юрисдикції місцевого суду.
Зазначені дії заявника порушують прицип юридичної визначеності (певності), який серед іншого вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.
Відповідно до п. 91 Рішення ЄСПЛ у справі "Науменко проти України" від 09.11.2004 р., заява № 41984/98, п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії" від 24.07.2003 р., заява № 52854/99, правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.
За такого у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_2 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,9,459,462,464 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Центрального
районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1