Справа №758/2773/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2541/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5

за участю:
прокурорів ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року, щодо обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі «Київський слідчий ізолятор»,-

В С Т А Н О В И Л А:

Подільським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0004892 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 22.10.2019 включно.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу змінити, визначивши обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вказує, що ризики незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів є мінімальними, оскільки ОСОБА_7 щиро розкаявся, на досудовому слідстві сприяв стороні обвинувачення у встановлені обставин справи, жоден із потерпілих та свідків не дав показань про його причетність до злочину, а обвинувачення по всіх епізодах, крім первісного, ґрунтується виключно на його власних показаннях.
Обвинувачений ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, має родину та утриманця.

Крім того, ОСОБА_9 страждає на тяжке захворювання гепатит С, що підтверджується випискою з його медичної карти.

Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував вище вказані доводи, не спростував їх та не дав належної правової оцінки, що вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, а також порушення права на справедливий суд, гарантованого Європейською конвенцією та Конституцією України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 а було вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст.392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

При вирішенні питання про законність рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів приймає до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, що обумовлює наявність певних особливостей та істотно відрізняє порядок перевірки судового рішення від аналогічних рішень суду, які ухвалені на стадії досудового розгляду кримінального провадження.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що заявлені у клопотанні ризики є реальними, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, а також наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
При вирішенні питання про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превілює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не розглянув питання про можливість обрання альтернативного запобіжного заходу та не мотивував неможливість обрання запобіжного заходу у виді застави.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 не пов`язані із застосуванням насильства або погрозою його застосування, колегія суддів вважає за необхідне обрати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Колегія суддів, у відповідності до вимог ч.5 ст.182 КПК України, вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою.
Колегія суддів, вважає, що розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення і вважає, що саме такий розмір застави здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
При визначенні обвинуваченому розміру застави, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, а ухвалу суду змінити та доповнити обраний обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою визначенням альтернативного запобіжного заходу - 20 (двадцять) розмірів прожитковихмінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 376, 12, 176-178, 182, 183, 194, 404, 407, 419 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» змінити в частині розміру застави, визначивши обвинуваченому ОСОБА_7 заставу в розмірі 38 420 грн.
Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий

Судді: