печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурор відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: земельну ділянку, кадастровий номер: :09:001:0031, площею 2,0343га, що розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, Старосолотвинська с/рада.

Прокурор в обґрунтування клопотання вказує наступне.

У провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000041 від 15.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор вказує, що За результатами проведення процедур закупівель згідно вимог Закону України «Про публічні закупівлі», 28.11.2016 між Житомирським обласним центром зайнятості в особі директора ОСОБА_5 (як Замовником) та приватним підприємством «Елітбуд-1» в особі директора ОСОБА_6 (як Підрядником) укладено договір будівельного підряду №82, предметом якого є будівництво будівлі соціального призначення міського центру зайнятості Житомирського обласного центру зайнятості на площі Польовій, 6-а в місті Житомир, вартістю 13 205 000, 00 грн.

У подальшому, між зазначеними Замовником та Підрядником 18.12.2018 та 06.03.2019 укладені договори підряду №453 та №109 відповідно, предметом яких є додаткові будівельні роботи по об`єкту, а саме будівлі соціального призначення міського центру зайнятості Житомирського обласного центру зайнятості на площі Польовій, 6-а в місті Житомир, загальною вартістю 1 924 600 грн. та 18 981 200 грн. відповідно.

Житомирський обласний центр зайнятості є стороною договору, розпорядником коштів та відповідно здійснює перерахунок коштів на розрахунковий рахунок приватного підприємства «Елітбуд-1» за виконання умов договору.

Відповідно до наказу заступника Міністра соціальної політики України №57кс від 02.08.2016 на ОСОБА_4 покладено виконання обов`язків Голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату).

В той же час, наказом заступника Голови Державної служби зайнятості № 281 від 18.12.2017 ОСОБА_7 призначений на посаду заступника начальника Управління організації матеріально-технічного забезпечення начальника відділу капітального будівництва Державної служби зайнятості України. При цьому ОСОБА_7 мав дружні тривалі відносини з громадянином України ОСОБА_8 .

Наприкінці грудня 2018 року у виконувача обов`язків Голови Державної служби зайнятості ОСОБА_4 виник злочинний намір на заволодіння частиною грошових коштів приватного підприємства «Елітбуд-1», які перераховувались з розрахункових рахунків Житомирського обласного центру зайнятості на рахунки вказаного підприємства за виконані роботи згідно вищевказаних договорів підряду з розрахунку певного відсотку від суми перерахованих коштів. Про вказаний намір ОСОБА_4 повідомив довіреним особам ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які погодилися на його реалізацію, домовившись про подальший розподіл коштів, отриманих злочинним шляхом.

При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 усвідомлювали, що вони, будучи посадовими особами Державної служби зайнятості, не наділені службовими повноваженнями, реалізація яких могла б завадити виконанню умов вищезазначених договорів підряду з питань здійснення розрахунків між сторонами.

Так, 18.12.2018 згідно договору №82 та 20.12.2018 і 26.12.2018 згідно договору №453 Приватне підприємство «Елітбуд-1» отримало на свої розрахункові рахунки від Житомирського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 3 097 024.54 грн. та 553 890 грн. і 1 296 236 грн. відповідно.

У свою чергу, 28.12.2018 ОСОБА_7 на виконання спільного злочинного наміру з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1», діючи умисно, з корисливих мотивів, в ході зустрічі в приміщенні торгово-розважального центру «Гулівер», розташованого за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1a, повідомив директору зазначеного підприємства ОСОБА_6 про необхідність надання йому грошових коштів в розмірі 360 000 грн., ввівши в оману останнього, з приводу того, що він та ОСОБА_4 як службові особи Державної служби зайнятості мають можливість призупинити виплати грошових коштів за укладеними договорами та створити штучні перешкоди щодо їх виконання.

У подальшому, 22.01.2019 о 14 год. 48 хв. ОСОБА_8 на виконання спільного злочинного наміру, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1» в особливо великих розмірах, зустрівся з директором приватного підприємства «Елітбуд-1» ОСОБА_6 у автомобілі марки Hyundai Tucson, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 62, та отримав грошові кошти в розмірі 200 000 грн. від останнього за нібито не призупинення виплат коштів за укладеними договорами з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_4 та не створення інших перешкод щодо їх виконання.

Надалі, ОСОБА_8 на виконання спільного злочинного наміру, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1» в особливо великих розмірах, 13.02.2019 о 10 год. 10 хв. зустрівся з директором приватного підприємства «Елітбуд-1» ОСОБА_6 у автомобілі марки Toyota Scion, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 62, та отримав грошові кошти в розмірі 120 000 грн. від останнього за нібито не призупинення виплат коштів за укладеними договорами з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_4 та не створення інших перешкод щодо їх виконання.

Одержаними у такий спосіб коштами ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розпорядились на власний розсуд, розподіливши їх між собою.

14.03.2019 близько 11 години 00 хв. у приміщенні будівлі Житомирського обласного центру зайнятості, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Польова, 6-а, відбулась зустріч між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , в ході якої останній, реалізуючи спільний злочинний намір з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, поцікавився про надходження авансового платежу на розрахункові рахунки підприємства ПП «Елітбуд-1» за договором підряду №109 від 06.03.2019 в розмірі 5 694 360 грн. та повідомив про необхідність надання грошових коштів йому загальною сумою 10 відсотків від вказаної суми грошових коштів, ввівши в оману ОСОБА_6 щодо можливості призупинення перерахування грошових коштів за договором та створення штучних перешкод. Однак, ОСОБА_6 на вказану вимогу зазначив, що такий відсоток є непомірним та просив його зменшити.

15.03.2019 та 17.04.2019 згідно договору №109 та на розрахункові рахунки приватного підприємства «Елітбуд-1» надійшли кошти від Житомирського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 5 694 360 грн. та 2 821 795.2 грн. відповідно, для виконання умов зазначеного договору.

Надалі, ОСОБА_7 , погодивши з ОСОБА_4 суму грошових коштів, яку має добровільно надати ОСОБА_6 , будучи веденим в оману щодо службових повноважень ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_6 остаточну суму грошових коштів, а саме 480 000 грн. та, надавши вказівки ОСОБА_8 , організував зустріч зазначених осіб.

У подальшому, в ході зустрічі 16.05.2019 о 13 год. 36 хв. в приміщенні закладу «Sport Life Поділ», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 62, ОСОБА_8 на виконання спільного злочинного наміру з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1» в особливо великих розмірах, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_6 наступну частину грошових коштів у сумі 480 000 грн. для подальшої передачі ОСОБА_9 та ОСОБА_4

17.05.2019 о 17 год. 11 хв., перебуваючи в автомобілі ОСОБА_8 , який був припаркований біля станції метрополітену «Деміївська» у м. Києві, ОСОБА_7 , на виконання спільного злочинного наміру з ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1» в особливо великих розмірах, отримав зазначені вище грошові кошти від ОСОБА_8 для подальшої передачі ОСОБА_4 .

Загальна сума грошових коштів приватного підприємства «Елітбуд-1», якими за попередньою змовою, шляхом обману заволоділи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , становить 800 000 грн., що відповідно до примітки до ст. 185 КК України вважається злочином вчиненим в особливо великих розмірах.

17.05.2019 ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Метою арешту є забезпечення можливої конфіскації майна, що відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судове засідання прокурор не з`явився. До суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Відповідно ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- земельну ділянку, кадастровий номер: :09:001:0031, площею 2,0343га, що розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, Старосолотвинська с/рада.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1