Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3537/18
Провадження № 1-кп/209/171/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 209/3537/18 (номер провадження 1-кп/209/171/19), внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000775, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта вища, заміжня, працює ВАТ «Дніпровагонмаш» оператором, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта вища, не заміжня, працює помічником директора ПРАТ «Миронівський хлібопродукт», зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
30.05.2018 року приблизно о 20.30 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходились біля приміщення аптеки, що розташована за адресою: вул. Воїнів Афганців, 2 у м. Кам`янське, де побачили раніше їм знайому ОСОБА_8 , в цей час у них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна - жіночої сумки ОСОБА_8 , поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб. З цією метою ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_8 та штовхнула останню в спину після чого до ОСОБА_8 підійшла ОСОБА_6 .
Далі, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали виривати з рук ОСОБА_8 її жіночу сумку, при цьому з метою подолання опору потерпілої, ОСОБА_5 почала кусати ОСОБА_8 за праву та ліву руку, а ОСОБА_6 почала наносити удари руками в область плечей, рук та голови останньої в кількості більше 10 ударів. Далі ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_5 , схопила предмет (який саме не встановлено) та нанесла цим предметом один удар у ліву частину скроні голови ОСОБА_8 , а потім продовжила цим же предметом наносити удари по рукам та тулубу останньої, після чого від отриманих ударів ОСОБА_8 впала на землю та на деякий час відпустила з своїх рук жіночу сумку.
В той час як ОСОБА_8 перебувала у лежачому положенні, на землі, вона побачила, що її сумка лежить біля неї на землі, після чого вона схопила до своїх рук вищевказану сумку. В цей час ОСОБА_5 , побачивши це, та зрозумівши, що ОСОБА_8 добровільно не віддасть зазначену сумку, підійшла до ОСОБА_8 та почала наносити удари ногами в кількості більше 10 разів в область нижніх кінцівок, та під час нанесення яких, скориставшись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_8 , вирвала з рук останньої жіночу сумку, в якій знаходились: мобільний телефон марки «Самсунг GTE 2121 ZKB», імей № НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експерті №5200-18 від 09.10.2018 року, складає 177 грн., картою пам`яті «Transcend micro - SD 2G» вартість якої згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 5200-18 від 09.10.2018 року складає 90 грн., зв`язкою ключів в кількості 6 штук (які не представляють для потерпілої матеріальної цінності) та передала її до рук ОСОБА_6 .
В результаті зазначених дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців, саден на обличчі, шиї, тулубу, верхніх та лівій нижній кінцівках, що згідно висновку судово-медичної експерти № 849-Е від 14.06.2018 року відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з місця злочину намагалися втекти, однак, коли ОСОБА_6 почала бігти з сумкою, що належить ОСОБА_8 , вздовж проїзної частини дороги у бік модульного містечка, що розташоване по вул. Воїнів Афганців у м. Кам`янське, по шляху прямування одразу була зупина невстановленим під час досудового слідства чоловіком.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину не визнала повністю та пояснила, що у вересні 2018 року вона прийшла до своєї свекрухи, яка мешкала сама, і вона сказала, що після смерті вона залишає гроші, просила витратити гроші на поховання її, а гроші , що залишаться поділити між родиною сина та її донькою. Спадкоємцями були її чоловік та ОСОБА_9 - рідна сестра її чоловіка. Її чоловік та ОСОБА_9 піклувалися про матір. Вона також навідувала часто сверков, десь 1 раз в декілька місяців, оскільки проти більшого часу її спілкування зі свекрухою заперечувала ОСОБА_9 . Здебільше вона спілкувалася зі свекрухою по телефону. Також свекруха заповідала поділити майно навпіл. Коли вони дізналися, що свекров померла, то подзвонили ОСОБА_9 - рідна сестра її чоловіка та спитали, чи є гроші. Вона сказала, що так , після матері залишилися гроші в сумі 47000 грн. Вона також спитала про золоті прикраси. На поховання свекрові було витрачено 12300 грн. У ОСОБА_9 залишилося 35 000 грн. На четвертий день після поховання, її чоловік спитав ОСОБА_9 про золоті прикраси. На що ОСОБА_9 відповіла, що бабуся золоті прикраси випадково викинула. Тобто як вони зрозуміли, що вироби із золота ОСОБА_9 забрала собі. Вона сказала своєму чоловікові- сину померлої, що у них є свідоцтво про смерть його матері і вони можуть отримати пенсію його матері, що і зробили - отримали 12600 грн. пенсію. Гроші склали, саме 12600 грн. та 35000 грн., запропонували ОСОБА_9 поділити ці гроші, вона начеб то погодилася. Коли її чоловік прийшов до ОСОБА_9 , то вона сказала, що грошима ділитися не буде. Крім того, ОСОБА_9 вивезла все майно із квартири матері. З приводу цього її чоловік до органів поліції не звертався. ОСОБА_9 їм заявила, що забере свою заяву із поліції, якщо її чоловік відмовиться від квартири матері на її користь. 30 травня 2017 року вона із донькою вирішили прогулятися. Вона раніше вийшла із будинку та пішла в аптеку, а ОСОБА_10 повинна була відразу йти до лісу. Попереду себе вона побачила ОСОБА_9 . Та побачила її і стала кричати, щоб віддала гроші матері в сумі 12600 грн, при цьому проклинала її та її дітей. Потім ОСОБА_9 штовхнула її, 2 рази вдарила сумкою та сказала, що квартиру вони не побачать. Сказала, що зараз знівечить її і почала щось діставати із сумки. Вона в той час оббігла ОСОБА_9 з іншого боку. У ОСОБА_9 була сумка із двома ручками. Вона почала закривати сумку ОСОБА_9 , але та її відштовхнула, вона злякалася та вкусила ОСОБА_9 за ліве плече. ОСОБА_9 взяла сумку в іншу руку та 2 рази вдарила її сумкою по голові. У сумці було щось важке. Потім ОСОБА_9 відштовхнула її ліктем, вона повернулася до неї спиною і та штовхнула її у спину. Від поштовху вона впала навколішки в палісадник на землю. Коли вставала, то в траві знайшла дерев`яну рейку довжиною 10-20 см та шириною 1,5 см. Цією рейкою вона вдарила ОСОБА_9 по спині. Після цього, ОСОБА_9 схопила її за волосся, стала тягатися, а вона стала тягати ОСОБА_9 . Вони билися вдвох, штовхалися. ОСОБА_9 увесь час намагалася щось вихопити із сумки. ОСОБА_9 підняла сумку і вона в той момент схопила її сумку за ручку та за низ. ОСОБА_9 була у шльопанцях та оступилася і впала на ягодиці. При цьому її ніхто не чіпав. Сумка так і залишилася у неї в руках. В цей момент підійшла її доньки та спитала , що сталося. Вона автоматично віддала донці сумку ОСОБА_9 . В цей час зупинився автомобіль, вийшов чоловік та спитав, що сталося. ОСОБА_9 почала кричати, що у неї забрали сумку. Чоловік сказав, щоб віддали сумку. Донька віддала ОСОБА_9 сумку. Квартиру свекрові вони продали, гроші поділили. Сумка ОСОБА_9 їй не була потрібна, вона просто злякалася, що там може бути небезпечний предмет. З донькою вони нікуди не бігли з місця. Її будинок розташований торцем до місця події, їй нікуди було бігти, будинок був поруч. На голові у ОСОБА_9 крові вона не бачила. Щодо відносин ОСОБА_9 зі своєю матір`ю, то може сказати, ОСОБА_9 завжди хворіла, ніколи не прибиралася, свекруха за нею піклувалася. Поліції вона також говорила, що ОСОБА_11 її била, але її на судове медичне освідчення ніхто не направляв. Вона заробляє 5700 грн., мобільний телефон їй подарував чоловік, сумка у неї шкіряна вартістю близько 2000 грн. Навіщо їй було викрадати сумку ОСОБА_12 , коли сумка у неї із шкірозамінника, не потрібен їй був й мобільний телефон ОСОБА_9 . Щодо ключей, які потерпіла вказує були у неї в сумці, то ключі від тамбура та квартири ОСОБА_9 висять у них вдома.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину не визнала повністю та пояснила, що потерпіла ОСОБА_13 - це рідна сестра її батька, а її рідна тітка. Із самого дитинства тітка її не любила, ревнувала до своєї матері. З тіткою вони спілкувалися дуже рідко. Після смерті бабусі, вони запропонували ОСОБА_13 прийняти в дар однокімнатну квартиру, що належить їм на праві власності та знаходиться на правому березі плюс доплату, а їм залишиться двокімнатна квартира бабусі. Бабуся за життя казала, що квартиру залишить онуці. Але ОСОБА_9 без домовленостей заїхала до квартири бабусі, все вивезла. Заповіту не було. З приводу вивезених речей із бабусіної квартири до поліції вони не зверталися, оскільки думали, що вони родина і все вирішать по родинному. З приводу поділу спадкового майна - квартири до суду не зверталися. На даний час питання щодо квартири вирішили. 30 травня 2018 року вони із мамою вирішили прогулятися. Мати пішла у бік аптеки, а вона у бік лісу. Біля модульного містечка для переселенців вона побачила, що щось відбувається. Коли вона підійшла до місця, то побачила, що ОСОБА_13 - її тітка, це рідна сестра її батька сиділа на землі, мати стояла поруч, мати дала їй якусь сумку. Вона її автоматично взяла. Поруч проїжджала машина, яка не могла їх об`їхати. Із машини вийшов чоловік і спитав, що відбувається. Гальстер почала кричати, щоб їй віддали сумку. Чоловік звернувся до неї та сказав, щоб вона віддала сумку. Коли мати їй віддавала сумку, то вона знала, що це не матері сумка. Вона впізнала сумку своєї тітки. Відразу не віддала сумку тітці , бо та сиділа на землі, тому автоматично віддала чоловікові, коли він сказав. Цей чоловік - її колега, але про це вона дізналася пізніше. У ОСОБА_13 вона не бачила тілесних ушкоджень. У матері також не бачила ушкоджень. Мати перед ОСОБА_12 стояла на відстані 0,5- 1 метр. У матері в руках нічого не було. Вона віддала сумку , взяла матір за руку і вони пішли. Ніяких дівчин поруч вона не бачила. Швидку допомогу вона не бачила. Вдома матір їй розповіла, що зустріла ОСОБА_14 і та стала погрожувати, що вони не отримають спадщину. Коли мати намагалася її обійти, то ОСОБА_9 вдарила її сумкою. Зауважила, що вона отримує заробітну плату в розмірі 15000 грн., її мобільний телефон коштує 7000 грн. У них в квартирі висіли ключі від квартири ОСОБА_9 . Тобто звернула увагу, що якщо б вона вирішила заволодіти майном потерпілої, то їй достатньо було взяти ключі від квартири тітки. Тому умислу на заволодіння сумкою тітки у неї не було. Чоловік, який зупинився на автомобілі- це її співробітник - ОСОБА_15 . Він просто тоді сказав, щоб вони повернули сумку потерпілій. Раніше вона не вказувала на свідка ОСОБА_16 , оскільки вважала, що все вирішать по родинному. Бабуся золоті прикраси обіцяла заповісти їй.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, ОСОБА_17 - дружина її рідного брата, а ОСОБА_18 - її племінниця. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати, яка після своєї смерті залишила гроші саме їй, щоб вона поховала її та поставила пам`ятник. Але ОСОБА_5 сказала, що гроші необхідно поділити. Але вона відповіла, що не буде цього робити поки не буде все куплено. Мати залишила 47000 грн. 17000 грн. вона витратила на поховання матері. Замки у матері в квартирі вона не міняла, поміняла тільки в своїй квартирі. Був конфлікт із ОСОБА_19 . 15.05.2018 року вона замовила поминальний обід на 9 днів матері в кафе. Вона забрала гроші в сумі 12000 грн. - пенсію матері. Витратила 17000 грн. на поховання матері, це витрати на БТІ- 270 грн., сплатила комунальні послуги, нотаріусу сплачувала кошти. Її брат та його дружина забрали 12.000 грн. пенсію матері. Гроші, що залишилися після смерті матері, вона розподіляла сама, із братом ці питання вони не вирішували. Залишилася сума після витрат на поховання - 18000 грн. ОСОБА_19 вимагала поділити гроші, що залишилися після похорон , це було 30000 грн., та вимагала 15000 грн. Золоті прикраси мати сказала, що випадково викинула. 30 травня 2018 року вона була зі своїм рідним братом- чоловіком обвинуваченої ОСОБА_5 перебували на квартирі померлої матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Біля 20.00 вона шла додому та проходила повз модульного містечка для переселенців та відчула, що хтось її позаду наздоганяє, та відчула удар в плече. Побачила ОСОБА_17 , яка почала ображати та говорити, що вона викрала у неї 10000 грн. Потім вихопила у неї пакет, в якому були продукти харчування. Після почала виривати у неї сумку. У сумці були ключі від квартири, які вважає потрібні були їм. ОСОБА_18 була позаду неї, вона її відразу не побачила. Після того, як ОСОБА_19 вдарила її у плече, то потім почала бити її по рукам та кусати за руки, при цьому виривала сумку. Після укусів були сліди. Вона не противилася, у відповідь удари не наносила, оскільки тримала в руках сумку. ОСОБА_19 обійшла її зі спини та із ОСОБА_20 почали бити її по спині. Потім ОСОБА_17 з боку вдарила її металевим предметом у скроню і вона впала вперед на коліна, руки на землю, сумка полетіла вперед. Тоді ОСОБА_19 і вирвала сумку, яку потім забрала ОСОБА_10 та побігла у бік модульного містечка. В сумці були документи, гроші та мобільний телефон, ключі від квартири. Юлію вона побачила, коли та уходила із сумкою. Після зупинився автомобіль- сірого кольору іномарка, з якої вийшов чоловік та забрав у Юлії сумку . Чоловік сказав, що не може її відвезти до лікарні, оскільки вона вся в крові. Люди із модульного містечка викликали їй швидку допомогу. Цивільний позов не заявляла.

Свідок ОСОБА_21 пояснила в судовому засіданні, що вона 30 травня 2018 року гуляла із дитиною біля модульного містечка. Це було близько 19 години. З нею гуляла її подруга ОСОБА_22 . Почула крики на відстані приблизно 100 метрів, побачила, як били потерпілу дві жінки. Спочатки ці дві жінки підбігли до потерпілої з-за спини, вдарили по спині, била спочатку та що старша жінка.У однієї із жінок, та що старша, було металеве зубило довжиною близька 30 см, і саме цим предметом вона нанесла потерпілій удар по голові. Потерпіла від удару впала на спину і скрутилася. Потім ці жінки почали бити потерпілу- та жінка , що старша- била металевою палицею по голові, а молода жінка- ногами та руками, щоб вибити сумку із рук. Потім старша жінка вдарила металевим прутом по рукам потерпілої і молода жінка при цьому вихопила сумку у потерпілої та почала втікати. В цей момент зупинився автомобіль і чоловік забрав сумку у жінки. У потерпілої було сильно розбите обличчя в області скроні. Вона викликала потерпілій швидку допомогу з телефона потерпілої, оскільки її телефон був вдома. Сумка вже була біля них і сумка була вся в крові. Молода жінка била ногами потерпілу по тулубу. При цьому ці дві жінки вимагали у потерпілої гроші. Відразу підбігти вона не могла, оскільки була із дитиною. Потім підійшла її свекруха забрала дітей і тоді вони змогли підійти із своєю подругою ОСОБА_23 . У потерпілої була розбита голова, руки були покусані, в крові та синцях. Старша жінка перестала бити потерпілу, коли молода забрала сумку. Потім вона бачила, що ці жінки стояли за кущами, куди потім вони пішли вона не бачила.У потерпілої була сумка та пакет із продуктами.

Свідок ОСОБА_24 пояснила в судовому засіданні , що в травні 2018 року вону гуляла із дитиною, це було 30 травня 2019 року. Прогулювалася вона також із ОСОБА_25 . Почули крик про допомогу. Побачили, як 2 жінки , вона їх впізнала - це обвинувачені, молода та доросла жінка. Молода жінка била потерпілу металевою палицею, в той час потерпіла лежала на лівому боці. Потерпіла закривалася від ударів молодої жінки руками. Сумку потерпіла тримала лівою рукою та прижимала до грудей. Старша жінка в той же момент стояла на колінах , наносила удари ногами та руками по тулубу, кусала за руки, та намагалася вирвати сумку із рук потерпілої. Доросла жінка забрала сумку у потерпілої. Коли зупинився автомобіль, з якого вийшов чоловік та забрав сумку, повернув її потерпілій. У потерпілої в області скроні бігла кров сильно, вони не могли її зупинити. Уточнила, що на її покази ніхто не впливав. Обвинувачених вона впізнала, це вони били потерпілу та забрали сумку.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_26 пояснив, що він рідний брат потерпілої ОСОБА_13 і чоловік обвинуваченої ОСОБА_17 . У них виник конфлікт із сестрою з приводу спадщини після смерті матері. Вона відмовлялася ділити гроші, які залишилися після смерті матері, це близька 47000 грн. Гроші сестра йому не віддала. З приводу поділу спадкового майна до суду вони не зверталися. Вирішувати це питання із сестрою свою дружину та доньку він не просив. 30 травня 2018 року він прийшов додому. Дружина до голови прикладала холодне, бо в неї була шишка. Розповіла, що зустріла його сестру і та стала говорити, що квартира після смерті матері буде належати тільки їй та вимагала повернути їй 12000 грн. - пенсію матері, що вони отримали. Також дружина сказала, що ОСОБА_9 була із сумкою і увесь час намагалася щось із неї дістати. Донька підішла до них пізніше, проїжджав поруч водій та допоміг їм.
В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_15 , який пояснив, що 30 травня 2018 року він на автомобілі їхав повз містечка для переселенців, побачив, що потерпіла сиділа на проїзній частині. Він зупинився та спитав, що сталося. ОСОБА_27 сказала, щоб він передав сумку потерпілій, та сказала йому , що вони всі родичі. Він передав сумку потерпілій та подав їй руки, допоміг піднятися. Сумку у ОСОБА_28 він не вимагав, вона сама передала сумку потерпілій та просила віддати. Поруч із потерпілою нікого не було. Юлію він впізнав відразу, вони разом працюють. Потерпіла не звала на допомогу. На потерпілій він не бачив синців та пошкоджень.
Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх вина, окрім пояснень потерпілої, свідків, також повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- витягом з кримінального провадження № 0000775 (а.к.п.1-2 );
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.06.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_8 просить вжити заходи до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які 30.05.2018 року о 20:30 год по бул. Героїв побили її, чим завдали фізичного болю (а.к.п. 9, 10 );
- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 552 від 01.06.2018 року, відповідно до якого на основі судово-медичного обстеження виявлені у ОСОБА_8 пошкодження у вигляді синців та саден на обличчі, шиї, тулубу, верхніх та лівій нижній кінцівках - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року), виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо у термін указаний обстеженою (а.к.п. 15-16 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.07.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 на фото під номером 3 (фото ОСОБА_8 ) впізнала особу, яку побили невідомі жінки 30.05.2018 року біля б.Героїв, 5 у м. Кам`янське (а.к.п. 28-29 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.07.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 на фото під номером 2 впізнала особу (на фото зображена ОСОБА_6 ) , яка 30.05.2018 року насильно забрала у ОСОБА_8 сумку та наносила удари (а.к.п. 30-31 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.07.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 на фото під номером 1 (на фото зображена ОСОБА_5 ) впізнала особу, яка 30.05.2019 року наносила тілесні пошкодження потерпілій (а.к.п. 32-33 );
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.07.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 на фото під номером 1 (фото ОСОБА_8 ) впізнала особу, яку побили невідомі жінки 30.05.2018 року біля б.Героїв, 5 у м. Кам`янське (а.к.п. 34-35 );
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.07.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 на фото під номером 2 впізнала особу (на фото зображена ОСОБА_6 ) , яка 30.05.2018 року вчинила насильство відносно потерпілої ОСОБА_8 (а.к.п. 36-37 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.07.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 на фото під номером 4 впізнала особу (зображена ОСОБА_5 ) , яка наносила потерпілій тілесні пошкодження (а.к.п. 38-39 );
- висновком експерта № 849-Е від 14.06.2018 року , відповідно до якого при судово-медичній експертизі, по акту судово-медичного обстеження, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені пошкодження у вигляді синців та саден на обличчі, шиї, тулубу, верхніх та лівій нижній кінцівках. Синці та садна на обличчі, шиї, тулубу, верхніх та лівій нижній кінцівках виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо у термін указаний обстеженою. Вищезазначені пошкодження - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). (а.с.47)
- протокол проведення слідчого експерименту від 09.08.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_8 з фототаблицею (а.к.п. 48-58 );
- висновком експерта № 974-Е від 15.08.2018 року , відповідно до якого, при судово-медичній експертизі виявлені у ОСОБА_8 пошкодження у вигляді синців та саден на обличчі, шиї, тулубу, верхніх та лівій нижній кінцівках, виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. За механізмом утворення вищезазначені пошкодження не суперечать-механізму указаному в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 (а.к.п.61)
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.08.2018 року за участю свідка ОСОБА_21 , фототаблиця до протоколу (а.к.п. 62-67 )
- висновком експерта № 976-Е від 16.08.2018 року, відповідно до якого при додатковій судово-медичній експертизі, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_8 пошкодження у вигляді синців та саден на обличчі, шиї, тулубу, верхніх та лівій нижній кінцівках, виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. За механізмом утворення вищезазначені пошкодження не суперечать механізму указаному в протоколі слідчого експерименту за участю гр. ОСОБА_21 (а.к.п. 70 );
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.08.2018 року за участю свідка ОСОБА_24 з фототаблицею (а.к.п. 71-75 );
- висновком експерта № 975-Е від 16.08.2018 року, відповідно до якого при додатковій судово-медичній експертизі, по висновкам експерта виявлені у ОСОБА_8 пошкодження у вигляді синців та саден на обличчі, шиї, тулубу, верхніх та лівій нижній кінцівках, виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. За механізмом утворення вищезазначені пошкодження не суперечать механізму указаному в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_24 (а.к.п. 78 );
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.09.2018 року (а.к.п. 81), відповідно до якої ОСОБА_8 просить вжити заходи до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які 30.05.2018 року о 20:30 год. знаходячись біля будинку № 12 по бул. Героїв побили її, та вирвали з рук її сумку з мобільним телефоном, грошима, зв`язкою ключів (а.к.п. 81 );
- копією документів на мобільний телефон «Самсунг GTE 2121 ZKB» (а.к.п. НОМЕР_2 );
- заявою ОСОБА_8 про отримання мобільнного телефону «Самсунг GTE 2121 ZKB» на зберігання (а.к.п. 84 );
- протоколом огляду від 14.09.2018 року, під час якого була оглянута жіноча сумка, доюровільна надана потерпілою ОСОБА_8 (а.к.п. 85-86 );
- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5200-18 від 09.10.2018 року з додатком, відповідно до якого станом на 30 травня 2018 року середня ринкова вартість становить 267 грн. (двісті шістдесят сім грн.), а саме: мобільного телефону марки «Самсунг GTE 2121 ZKB» імей: НОМЕР_1 , придбаного 24 березня 2011 року, - 177 грн.; карти пам`яті «Transcend micro-SD» 2GB- 90 грн. (а.к.п. 98-103 );
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2018 року з фототаблицею (а.к.п. 143-152).
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про визнання недопустим доказом пояснення свідка ОСОБА_15 , оскільки даний доказ стороною захисту не відкривався стороні обвинувачення, про вказаного свідка обвинуваченим було відомо ще під час досудового слідства .
Відповідно до ч.11 ст. 290 КПК України Сторони кримінального провадження зобов"язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті , суд не має права допустити відомості , що містяться в них.
Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та визнає пояснення свідка ОСОБА_15 недопустими доказом, оскільки даний доказ не був відкритий стороні захисту належним чином.
Захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_7 послався на Постанову ВСУ № 555/456/18 від 07.08.2019 року, та заявив клопотання про визнання недопустимим доказом висновку судово-медичного експерта № 849 - Е від 14.08.2018 року, оскільки експерт при складенні свого висновку зазначила, що дослідження її ґрунтується на акті судово-медичного обстеження потерпілої ОСОБА_8 , тоді як вона не мала права самостійно отримувати докази.
Суд вважає, що клопотання захисника обвинувачених- адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, оскільки при проведенні судово-медичного дослідження , викладено у висновку № 849-Е від 14.08.2018 року, експерт не досліджувала медичну документацію за наслідками лікування потерпілої ОСОБА_8 , бо потерпіла ОСОБА_8 за медичною допопомгою не зверталася. Огляд потерпілої проводився безпосередньо судово-медичним експертом згідно направлення на судово-медичне обстеження.
Суд критично відноситься до пояснень обвинувачених та невизнання ними своєї вини вважає бажанням уникнути кримінальної відповідальності, оскільки показання обвинувачених спростовані висновком судової медичної експертизи № 974-Е від 12.09.2018 року, відповідно до якого за механізмом утворення пошкодження у потерпілої не суперечать механізму указаному в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 (а.к.п.61), висновком судової медичної експертизи № 976-Е від 12.09.2018 року, відповідно до якого за механізмом утворення пошкодження у потерпілої не суперечать механізму указаному в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_21 (а.к.п.70) , висновком додаткової судової медичної експертизи № 975-Е від 12.09.2018 року, відповідно до якого за механізмом утворення пошкодження у потерпілої не суперечать механізму указаному в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_24 (а.к.п.78)
В поясненнях свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , потерпілої ОСОБА_8 , та самих обвинувачених чітко зазначено, що сумка потерпілої ОСОБА_8 перебувала у обвинуваченої ОСОБА_6 та була передана потерпілій на вимогу чоловіка, який зупинився допомогти потерпілій.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України доведена повністю та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, оскільки вона здійснила замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб.Також, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України доведена повністю та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, оскільки вона здійснила замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд, обираючи вид покарання обвинуваченій ОСОБА_5 враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином (ч.2 ст. 186 КК України), особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно , працює, раніше не судима. Також суд враховує досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченої, досудову доповідь, складену уповноваженим органом з питань пробації від 21.12.2018 року, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , думку сторони обвинувачення та потерпілої.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Суд, обираючи вид покарання обвинуваченій ОСОБА_6 враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином (ч.2 ст. 186 КК України), особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває , за місцем проживання характеризується задовільно, працює, раніше не судима . Також суд враховує досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченої, досудову доповідь, складену уповноваженим органом з питань пробації від 21.12.2018 року, відношення до вчиненої, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , думку сторони обвинувачення та потерпілої .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлені .

Характер, обставини та ставлення обвинувачених до вчиненого, свідчить про те, що виправити обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та запобігти їх злочинній діяльності можливо без їх ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачені мають бути засуджені за ч. 2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбаченої санкцією статті.
В справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Дане покарання суд вважає буде достатнім для виправлення обвинувачених.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню не обирався.
По кримінальному провадженню цивільний позов потерпілою ОСОБА_8 не заявлявся.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи № 5200-18 від 09.10.2018 року склали 286 гривень, та підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі ст. 124 КПК України у сумі 143 грн. з кожної.
Речові докази: копію товарного чеку на мобільний телефон «Самсунг GTE 2121 ZKB», імей № НОМЕР_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, необхідно залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370,371, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186КК України і призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки:
На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.
На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України і призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки:

На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути із засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи № 5200-18 від 09.10.2018 року у сумі 143 гривні з кожної.
Речові докази по справі: вилучену у ОСОБА_8 копію товарного чеку на мобільний телефон «Самсунг GTE 2121 ZKB», імей № НОМЕР_1 , залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим .

Суддя ОСОБА_1