Провадження №1-кп/761/39/2019
В И Р О К
іменем України

23 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003334 від 07 квітня 2019 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіти середньої, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу дії ст. 89 КК України раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , у якої виник протиправний умисел, спрямований на вчинення шахрайства, 05 квітня 2014 року орендувала квартиру у власника ОСОБА_5 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06 квітня 2014 року ОСОБА_3 розмістила в мережі Інтернет на сайті "Сландо" оголошення, в якому містилась інформація про те, що вона здає в оренду квартиру по вул. Лук`янівській в м. Києві із зазначенням номеру мобільного телефону НОМЕР_1 .

Цього ж дня, близько 11 години 00 хвилин, попередньо узгодивши в телефонному режимі умови оренди квартири, ОСОБА_3 здала потерпілому ОСОБА_6 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому ОСОБА_6 , не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_3 , будучи введеним в оману та переконаний у тому, що ОСОБА_3 є власницею вказаної квартири, добровільно надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2 400 гривень 00 копійок за оренду даної квартири.

У подальшому ОСОБА_3 , з метою обернення на свою користь грошових коштів, не маючи в дійсності наміру та законного права здавати ОСОБА_6 квартиру на умовах оренди, передала йому дублікат ключів від квартири, після чого залишила місце вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2 400 гривень 00 копійок.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 06 квітня 2014 року, близько 21 години 30 хвилин, попередньо узгодивши в телефонному режимі умови оренди квартири, ОСОБА_3 здала потерпілому ОСОБА_7 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому ОСОБА_7 , не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_3 , будучи введеним в оману та переконаний у тому, що ОСОБА_3 є власницею вказаної квартири, добровільно надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1 000 гривень 00 копійок за оренду даної квартири у вигляді завдатку.

У подальшому ОСОБА_3 , з метою обернення на свою користь грошових коштів, не маючи в дійсності наміру та законного права здавати ОСОБА_7 квартиру на умовах оренди, передала йому дублікат ключів від квартири, після чого залишила місце вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1 000 гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 190 КК України.
Допитана у судовому засіданніОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 190 КК України визнала у повному обсязі та показала, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин, вона вчинила дане кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що вона на даний час у повній мірі усвідомила кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаялася у вчиненому та просила суд не призначати суворе покарання.

Слід зазначити, що показання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним поза розумним сумнівом, воно ніким не оспорюється.

Таким чином судом достовірно встановлено, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного нею кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченої, вік та стан її здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_3 в силу дії вимог ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання на переконання суду є необхідним для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд не приймає до уваги та не враховує вирок Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2012 року, яким останню засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 79 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, оскільки, відповідно до ухвали Богуславського районного суду Київської області від 20 травня 2014 року, яка долучена до матеріалів судового провадження, ОСОБА_3 звільнено від відбування, призначеного зазначеним вироком Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2012 року, покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В рамках кримінального провадження цивільний позов не заявлено. Арешт на майно обвинуваченої не накладався. Відомості про речові докази суду не надавалися.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

У кримінальному провадженні залучено судового експерта, вартість послуг якого по проведенню експертного дослідження склала 737 гривень 10 копійок, що суд визнає процесуальними витратами у кримінальному провадженні, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її фактичного затримання або з`явлення до пенітенціарної установи для відбування покарання за даним вироком суду, що набрав законної сили.

До набрання вироком суду законної сили, щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави - 737 гривень 10 копійок процесуальних витрат, пов`язаних з залученням у кримінальному провадженні судового експерта.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1