Провадження №1-кс/369/3374/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003877 від 16.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській обалсті старший лейтенанта поліції ОСОБА_7 , звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 04.08.2019 близько 20.00 годин ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 , на грунті неприязних відносин та з метою помсти останньому, на автомобілі марки «ВАЗ-21140» д.н.з. НОМЕР_1 приїхали до хостелу за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де з метою реалізації свого умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом психологічного примусу змусили ОСОБА_9 сісти до салону автомобіля, та поїхали в напрямку с. Глеваха Васильківського району.
В подальшому, цього ж дня близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_8 припаркував зазначений автомобіль в с. Глеваха Васильківського району Київської області на автодорозі сполученням «Київ-Одеса», де ОСОБА_6 , перебуваючи на задньому пасажирському сидінні, керуючись з ОСОБА_8 спільним умислом, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, наніс ОСОБА_9 , який сидів поряд, металевою трубою не менше 3 ударів по голові, після чого ОСОБА_8 привів автомобіль в рух та ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , незаконно утримуючи в салоні автомобіля потерпілого ОСОБА_9 , поїхали в напрямку м. Фастів Київської області.
В подальшому, цього ж дня близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , перебуваючи в лісі на території Веприцького лісництва поблизу м. Фастів Київської області, де керуючись спільним умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 лопатою один удар по голові, а ОСОБА_8 за допомогою тросу душив потерпілого. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 разом затягнули ОСОБА_9 за ноги в ліс, де ОСОБА_8 тримав ОСОБА_9 за плесі, а ОСОБА_6 за допомогою предмету схожого на ніж перерізав горло ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 закопали тіло ОСОБА_9 до викопаної ними ями.
Про підозру у вказаному кримінальному правопорушенні повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, українцю, громадянину України, освіта середня, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимому.
Так, 17.08.2019 підозрюваний ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколами огляду місця події від 17.08.2019, протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 та іншими доказами в своїй сукупності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній не має постійного місця роботи, не має міцних соціальних зв`язків відтак, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин передбачений п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що відповідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має постійного місця роботи;
- підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків і крім того перебуваючи зі свідком ОСОБА_13 у дружніх відносинах, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні.
За таких обставин слідчий приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, аніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладене, на думку слідчого, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою дієво забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Тому, слідчий просив застосувати запобіжний захід тримання під вартою у арештному домі Державної установи «Київський слідчий ізолятор», терміном 60 діб без можливості внесення застави, підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, українцю, громадянину України, освіта середня, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимому.
В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Підозрюваний та його захисники проти вимог клопотання заперечували та просили застосувати до нього домашній арешт або обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисників, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд, оцінює вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому п.12 ч.2 ст. 115 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенны, у вчиненні якого він підозрюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Враховуючи що, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду, тим самим може перешкоджати кримінальному провадженню, а також може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку що вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, або іншого більш м`якого запобіжного заходу.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З вище наведених підстав, слідчий суддя, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, який пов`язаний із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184,193,194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Києво-Святошинського ҐВп ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003877 від 16.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 15 жовтня 2019 року (включно).
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1