ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1423/19 Справа № 204/6624/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 діючого в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року про задоволення клопотання прокурора про перевірку наявності підстав тримання ОСОБА_7 під вартою, -
В С Т А Н О В И В :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця Республіки Узбекистан, який розшукується правоохоронними органами Республіки Корея у зв`язку із вчиненням злочинів, передбачених №342, №330, статті 1 №141, статті 1 №319, №329, статті 1 №369, №366 КК Республіки Кореї, задоволено.

Визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 (мовою паспорта ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4» в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Корея.

Продовжено застосування відносно ОСОБА_7 (мовою паспорта ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Корея, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4».

В задоволенні клопотання адвоката та затриманого про зміну запобіжного заходу, відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що інкриміновані ОСОБА_7 злочини за законодавством України є екстрадиційними, строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до ст 49 КК України не закінчився. Процедура екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_7 триває до теперішнього часу. Обставин, які б виключали видачу ОСОБА_7 правоохоронним органам Республіки Корея, не встановлено. Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу відносно затриманого ОСОБА_7 суд не вбачає. Належних обставин, які гарантують в даному випадку запобігання втечі затриманого та забезпечення у подальшому його видачі, судом не встановлено. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою буде недостатнім та недоцільним. В наявності правові підстави для подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою в межах строку екстрадиційного арешту, до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Корея.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом при вирішенні питання про наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 не було враховано, що він офіційно одружений, вся його сім`я проживають в Дніпропетровській області, а він багато років проживає в України, неодноразово отримував посвідку про тимчасове проживання на території України, раніше в Україні не судимий.
Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що особа намагалася переховуватися. ОСОБА_7 неодноразово звертався до відповідних органів України з метою продовження дозволу на проживання, що свідчить про відсутність бажання переховуватися.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив суд ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Так, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.
При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
З матеріалів провадження вбачається, що 15.06.2019 року працівниками ОВС УКР ГУНП в Дніпропетровській області затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Корея у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого №342, №330, статті 1 №141, статті 1 №319, №329, статті 1 №369, №366 КК Республіки Кореї, з метою арешту та екстрадиції компетентним органам Республіки Корея.

Вироком Сувонного районного суду Республіки Корея від 14.07.2016 року, ОСОБА_7 засуджено за вказані кримінальні правопорушення до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

22.07.2016 року окружною прокуратурою Сувона Республіки Корея видано ордер на арешт громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До Міністерства юстиції України відповідно до «Європейської конвенції про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року надійшов запит Міністерства юстиції Республіки Корея про видачу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбуття кримінального покарання за вироком суду у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Проведення екстрадиційної перевірки Міністерством юстиції України доручено прокуратурі Дніпропетровської області. Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації, відповідно до паспорту РФ НОМЕР_1 .

Інкримінований ОСОБА_7 злочин за законодавством України відповідає ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, тобто відповідно до «Європейської конвенції про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, діяння ОСОБА_7 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін не менше одного року, а саме більш тяжке покарання.

Строк давності притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинений злочин, відповідно до вимог ст.49 КК України, не закінчився.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходив з того, що процедура екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_7 триває до теперішнього часу, а обставин, які б виключали видачу ОСОБА_7 правоохоронним органам Республіки Корея, не встановлено. Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу відносно затриманого ОСОБА_7 суд не вбачав. Належних обставин, які гарантують в даному випадку запобігання втечі затриманого та забезпечення у подальшому його видачі, судом не було встановлено. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою вважав недостатнім та недоцільним.
З такими висновками суду погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що для забезпечення проведення екстрадиційної перевірки, а також прийняття та забезпечення виконання рішення про екстрадицію, у разі його прийняття, застосування екстрадиційного арешту є обґрунтованим.
При цьому, апеляційний суд також зважає на те, що на час апеляційного розгляду не встановлено обставин, передбачених ч. 1 ст. 589 КПК, які перешкоджають видачі особи (екстрадиції).
Доводи захисника про не врахування слідчим суддею того, що ОСОБА_7 офіційно одружений, вся його сім`я проживають в Дніпропетровській області, а він багато років проживає в України, неодноразово отримував посвідку про тимчасове проживання на території України, раніше в Україні не судимий, неодноразово звертався до відповідних органів України з метою продовження дозволу на проживання, що свідчить про відсутність бажання переховуватися, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з ухвали, такі обставини враховані слідчим суддею, а також враховуються і апеляційним судом поряд з іншими обставинами, однак на даному етапі такі обставини не можуть бути самостійною підставою для прийняття рішення про відмову у застосуванні екстрадиційного арешту.
Враховуючи вищевикладене, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, постановлена слідчим суддею ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а відтак в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422, 584, 585 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 діючого в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року про задоволення клопотання прокурора про перевірку наявності підстав тримання ОСОБА_7 під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4