справа № 278/1045/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий.

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
19.01.2019, о 22 год. 40 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилися біля магазину-кафе "Коржик", що по вул. Промислова, 1 в с. Глибочиця, Житомирського району, Житомирської області.

Під час розмови, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбувся словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_8 о 22 год. 47 хв. наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_7 , після чого у останнього виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, звільнивши руки від сторонніх предметів, які поставив на стіл, дістав із правої кишені куртки невстановлений досудовим розслідуванням колото-ріжучий предмет та о 22 год. 48 хв. підійшов до ОСОБА_8 , та зі значною силою прикладання умисно наніс останньому один удар колото-ріжучою частиною невстановленого досудовим розслідуванням предмета в область черевної стінки.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 тупою частиною невстановленого досудовим розслідуванням колото-ріжучого предмета та кулаком руки умисно наніс ОСОБА_8 більше десяти ударів в область обличчя, голови, правій руці та обох ногах.

Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки без пошкоджень внутрішніх органів, що проходить по білій лінії живота та входить в черевну порожнину, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент спричинення; садна на голові, синець на обличчі, синці та садна на правій верхній та обох нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений у суді дав показання якими визнав спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень за обставин описаних пред`явленим обвинуваченням, однак повністю заперечив спричинення потерпілому тяжких і просив його у зв`язку із цим виправдати адже потерпілий до обвинуваченого претензій не має.

Проаналізував усі матеріали подані сторонами, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого діяння за ч. 1 ст. 121 КК України знайшла своє об`єктивне підтвердження та правильно кваліфікована органами досудового розслідування як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

До такого висновку суд дійшов враховуючи наступне.

Факт спричинення легких тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому ніким не спростовується. Крім цього, така обставина підтверджена крім показань обвинуваченого та потерпілого і іншими очевидцями згадуваних подій такими свідками, як ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Мало того, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили свої показання і в ході слідчого експерименту за їх участі. Зафіксовані такі дії обвинуваченого і камерою спостереження магазину - кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що в с. Глибочиця по вулиці Промисловій, 1 Житомирського району Житомирської області.

Під час слідчого експерименту за участю обвинуваченого, крім демонстрації способу спричинення легких тілесних ушкоджень, виявлено предмет, яким він наносив удари по голові потерпілого.

Так само, ніким не спростовується і визнано на стадії судового розгляду факт заподіяння потерпілим обвинуваченому удару в обличчя, що і стало причиною бійки між ними. Перебування обвинуваченого і потерпілого в цей час та місці в стані алкогольного сп`яніння ніким не спростовується і мало того підтверджується як показаннями свідків так і змістом відеозаписів камер спостереження.

Суд констатує і ту обставину, що потерпілий змінив свої показання щодо обвинуваченого у частині спричинення ним тяжких тілесних ушкоджень, а саме колото-різаної рани живота. Такий перебіг подій, а саме не викриття потерпілим в ході судового розгляду справи дій обвинуваченого щодо спричинення тяжких тілесних ушкоджень, на переконання захисту є підставами для постановлення виправдувального вироку за недоведеністю вчинення діяння його підзахисним.

Так, суд погоджується із такими твердженнями захисту, однак у тій частині, що потерпілий змінив свої показання щодо обвинуваченого і в суді не викрив останнього, як особу, яка спричинила тяжкі тілесні ушкодження. Однак до таких показань потерпілого суд відноситься критично і не приймає їх до уваги при прийнятті рішення з огляду на наступне.

Органом досудового слідства зібрано ланцюжок взаємопов`язаних між собою та суд вважає, викриваючих дії обвинуваченого доказів, яких достатньо для спростування доводів захисту та постановлення висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих дій.

Потерпілий в суді повідомив, що у кафе "КОРЖИК" у нього був конфлікт лише з обвинуваченим та після цього він побіг додому, а по дорозі викликав працівників поліції.

Першочергове повідомлення потерпілого про вчинення відносно нього кримінального правопорушення зафіксовано поліцією об 22 годині 49 хвилин 19 січня 2019 року, тобто, враховуючи час початку бійки відображений камерами відеоспостереження кафе "КОРЖИК" об 22 годині 47 хвилини того ж дня через декілька хвилин після інциденту. Здійснюючи виклик працівників поліції потерпілий зазначив, що його невідомий підрізав в область живота, переслідує та має намір вбити.

Дана інформація потерпілого відображена працівниками поліції узгоджується з показаннями як свідків, потерпілого так і самого обвинуваченого. Усі зазначені особи підтвердили ту обставину, що обвинувачений переслідував потерпілого і декілька разів між ними бійка знову починалась не зважаючи на втручання сторонніх осіб, які намагались її припинити.

Наступного дня, 20 січня 2019 року, потерпілий подав особисто заяву в поліцію, якою повідомив, що напередодні невідомий на прізвисько " ОСОБА_15 " поблизу магазину "КОРЖИК" невстановленим предметом заподіяв тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани живота.

В суді потерпілий, відповідаючи на запитання, повідомив, що особою на прізвисько " ОСОБА_15 " вважав, обвинуваченого. Помилково зазначив у протоколі прізвисько " ОСОБА_15 ", адже особисто до бійки не був знайомий з обвинуваченим і не знав ані його прізвища ім`я та по батькові і тим більше прізвиська. Здогадувався про прізвисько адже є односельцем з обвинуваченим.

24 січня 2019 року, тобто через 5 днів після бійки, потерпілий впізнав обвинуваченого в ході відповідної слідчої дій, як особу, яка спричинила йому серед інших ушкоджень, колото-різану рану живота.

Обсяг даних матеріалів, на переконання суду, відкидають зазначені закиди захисту і версію того, що потерпілий перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння у день спричинення йому ушкоджень не правильно розумів перебіг подій та зміст повідомленого в поліцію по телефону, адже в подальшому, діючи послідовно, логічно та переконливо продовжував викривати саме обвинуваченого у спричиненні рани живота.

Показання потерпілого у суді про те, що під час впізнання на досудовому слідстві він не правильно зрозумів слідчого щодо відображеного ним у протоколі впізнання судом вважається черговою спробою змінити показання, завести суд в оману та сприяти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення. Суд зауважує, що на даній слідчій дії був присутній захисник обвинуваченого, який його захищає і у суді. Даний адвокат зробив зауваження лише щодо того, що серед статистів присутня особа з бородою, яка за його переконанням суттєво відрізняється зовнішністю з обвинуваченим. Інших зауважень, в тому числі щодо того, що слідчий не правильно зрозумів зміст висловлення потерпілого і зазначив у протоколі не те, що казав останній не відмічено. Отже, суд робить висновок, що повідомлене потерпілим у суді про нав`язування слідчим своєї позиції під час впізнання обвинуваченого, є голослівним. Дане і суттєве висловлення потерпілого в ході впізнання на досудовому слідстві, узгоджується з іншими і зазначеними матеріалами, вважається судом таким, що було в дійсності під час такої слідчої дії.

Допустимість даної слідчої дії захисником ставиться під сумнів. Судом з даного приводу зазначається наступне. На підставу такого клопотання стороною захисту наведено те, що один із трьох статистів був з бородою, що суттєво відрізняє від інших осіб, яких впізнають та від особи обвинуваченого. Дійсно, дане зауваження було відмічено захисником у протоколі слідчої дій. Дана обставина мала місце, оскільки підтверджується додатками до такого протоколу.

Процесуальним законом дана слідча дія регламентована положеннями ст. 228 КПК України. Зокрема, частина друга зазначеної статті визначає наступне. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються.

Питання визнання доказів недопустимими врегульована положеннями ст. ст. 86, 87 КПК України.

Проаналізував заявлене клопотання та норми процесуального закону, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення. Так, дана слідча дія регламентована процесуальним законом та проведена у відповідності до нього. Інших і визначених законом прямих порушень кримінального процесуального законодавства регламентованих положеннями ст. ст. 86, 87 КПК України, які б вимагали вважати такий доказ недопустимим захистом не наведено і судом не встановлено. Присутність поряд з обвинуваченим у якості статиста особи з бородою, на переконання суду, не свідчить про наявність у всіх трьох осіб, крім обвинуваченого, різких відмінностей у зовнішності, які б ставили під сумнів легітимність отриманих матеріалів та зводили нанівець зміст такої дії.

Дані докази у сукупності із висновками експертиз № 315 від 31 січня 2019 року, № 151 від 28 лютого 2019 року, № 37-МК від 11 квітня 2019 року, оглядами місця події від 20, 21 та 29 січня 2019 року, суд вважає такими, які викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому дій.

Зазначеними оглядами місця події оглянуто: магазин кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", як місця відпочинку потерпілого з обвинуваченим та бійки між ними, а також вилучено відеозапис з камер спостереження кафе; кабінет слідчого в ході якого вилучено речі у які був одягнутий потерпілий в день бійки.

Висновком експертизи № 315 від 31 січня 2019 року, зокрема визначено, що на тілі у потерпілого виявлено наступні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки без пошкоджень внутрішніх органів, що проходить по білій лінії живота та входить в черевну порожнину, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент спричинення; садна на голові, синець на обличчі, синці та садна на правій верхній та обох нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Висновком експертизи № 151 від 28 лютого 2019 року зазначено, що виявлена кров на вирізках з футболки та светра потерпілого може належати останньому.

У висновку експертизи № 37-МК від 11 квітня 2019 року зазначено, що пошкодження на одязі співпадають по своєму розташуванню з пошкодженням на тілі потерпілого ОСОБА_8 .

В подальшому потерпілий, 26 січня 2019 року, в ході слідчого експерименту на досудовому слідстві за його участю змінив показання і зазначив, що тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани живота отримав внаслідок падіння на сміттєву урну, а не від удару обвинуваченого невідомим предметом.

Дані твердження потерпілого спростовуються висновком експерта № 645 від 21 лютого 2019 року. Так, підсумками висновку зазначено, що враховуючи характер виявленого у потерпілого тілесного ушкодження на передній черевній стінці, довжину раневого каналу та відсутність ушкодження внутрішніх органів, утворення його при падінні з положення стоячи на металеве відро із сміттям, як на то вказує потерпілий в ході слідчого експерименту можна виключити, а такі твердження не відповідають кількості, розміщенню та характеру виявлених у нього тілесних ушкоджень. Підставами надання такого висновку експертом стали і результати огляду місця події від 29 січня 2019 року в ході якого оглянуто металеву сміттєву урну на яку вказував потерпілий під час слідчого експерименту.

Проведена у справі наркологічна експертиза встановила наявність у обвинуваченого психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, однак примусового лікування дана особа не потребує (висновок Д-56 від 19 березня 2019 року). Відсутні і підстави стверджувати про неможливість розуміти значення своїх дій та керувати ним обвинуваченим як на момент вчинення інкримінованих дій так і станом на час проведення експертизи, що встановлено проведеною у справі психіатричною експертизою (висновок 96-2019 від 19 березня 2019 року).

Безпідставними вважає суд посилання захисника про неповноту судового слідства адже не встановлено можливість спричинення виявленого у потерпілого проникаючого поранення не від контакту із сміттєвим відром, а із предметами наявними у такому відрі. Так, судом досліджено усі матеріали подані сторонами зокрема і з висновком судово-медичної експертизи, яка виключила показання потерпілого про те, що його показання про можливість виникнення тілесних ушкоджень від контакту з відром. Захисником з даного приводу не заявлялось клопотань про призначення у справі додаткової та/або повторної експертизи. Не заявлялось захисником і клопотання про доповнення судового слідства дослідженнями проведеними за власним зверненням, як і не ставилось питань про доповнення наявних висновків додатковими запитаннями. Суд не обмежував захисника правом заявлення відповідних клопотань і подання певних доказів. За таких обставини такі висловлення адвоката, суд вважає нічим іншим ніж зловживання процесуальними правами.

Проведені 21 січня 2019 року під час досудового слідства обушки в ході яких вилучені чотири ножи, суд вважає не мають будь-якого значення для справи та підлягають поверненню їх власникам адже з такими предметами не проведено жодного дослідження і значимість їх для прийняття рішення у даній справі стороною обвинувачення не наведена.

При призначені покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що інкриміноване діяння, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, є умисним тяжким злочином.

Обвинувачений одружений, дітей на утриманні не має у відповідності до положень ст. 89 КК України вважається особою раніше не судимою.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Захисником з даного приводу зазначено, що пом`якшуючими обставинами слід визнати добровільне відшкодування заподіяного збитку та протиправна поведінка потерпілого. Дані твердження захисника суд вважає голослівним та до уваги не приймає, адже матеріальний закон у його пунктах 2 та 7 ч. 1 ст. 66 КК України визначає пом`якшуючими обставинами добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; вчинення потерпілим системних дій, які свідчать про приниження честі і гідності, жорстоке поводження. Дійсно, потерпілий не має претензій до обвинуваченого внаслідок відшкодування спричинених йому збитків. Однак, крім збитків спричинених потерпілому кримінальним правопорушенням завдано шкоди закладу охорони здоров`я у якому потерпілий проходив курс стаціонарного лікування. Даному закладу обвинувачений шкоду не відшкодував. За таких обставин, у суду не має підстав стверджувати про добровільне відшкодування усього збитку або усунення усієї заподіяної шкоди. Пред`явлене обвинувачення та досліджені судом докази не свідчать про системність дій потерпілого щодо обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дії обвинуваченого встановлені судовим розглядом по спричиненню тяжких тілесних ушкоджень потерпілому по критерію небезпеки в момент спричинення, спосіб заподіяння легких тілесних ушкоджень під час яких обвинувачений металевим предметом бив потерпілого по голові; його дії під час судового розгляду справи, спрямовані на заведення суду в оману, нахабне та послідовне надання показань з метою уникнення кримінальній відповідальності за вчинене, суд вирішує призначити покарання у межах санкції частини статті інкримінованого обвинувачення пов`язаного з позбавленням волі лише якого, на переконання суду, буде достатньо для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. Приймаючи дане рішення та враховуючи проаналізовані та зазначені раніше матеріали суд вважає обвинуваченого небезпечним для суспільства.

Судом прийнято до уваги і ставлення потерпілого до даного кримінального провадження і рішення, яке слід прийняти за наслідками його розгляду. Так, представник потерпілого у судових дебатах просив виправдати обвинуваченого у зв`язку із недоведенням вчинення правопорушення обвинуваченим. Такими діями, на переконання суду, потерпілий продовжує намагатись скерувати судовий розгляд у хибному напрямку аби сприяти обвинуваченому уникнути кримінальній відповідальності за вчинене. Дані твердження потерпілого суд критично оцінює і не приймає до уваги при прийнятті рішення щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих дій.

Цивільний позов у справі заявлений прокурором про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 2 067,40 гривень підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь управління фінансів Житомирської районної державної адміністрації. До такого висновку суд дійшов враховуючи результати вирішення даної справи та норми матеріального закону з даного приводу і передбачені ст. 1206 ЦК України. Так, згадуваними нормами закону передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Судові витрати у справі становлять 3 286,10 гривень за проведення судових експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Речові докази підлягають поверненню власникам.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, підстав для обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експертів у сумі 3 286 (три тисячі двісті вісімдесят шість) гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь управління фінансів Житомирської районної державної адміністрації витрати пов`язані з лікуванням потерпілого від даного злочину в розмірі 2 067,40 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Речові докази у справі: светр, футболку повернути потерпілому; чотири ножі повернути ОСОБА_7 ; відеозаписи з камер спостереження залишити зберігатись в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

головуючий ОСОБА_1