Справа № 202/7248/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
30 жовтня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області - ОСОБА_3 ,
представника власника майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 23 червня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

28 жовтня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 28 жовтня 2019 року.
Згідно з матеріалами клопотання, 22.06.2019 року приблизно о 17:40 год. невстановлені особи, шляхом вільного доступу, проникли до кв. АДРЕСА_1 , де застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрали чуже майно у вигляді грошових коштів, які належали ОСОБА_6 .
Під час відпрацювання прилеглої території на предмет встановлення об`єктів нерухомості, які обладнанні стаціонарними камерами відео спостереження та можливих очевидців-свідків події, було встановлено свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_2 , який бачив у вказаний потерпілим час, двох невідомих чоловіків, які вийшли з під`їзду будинку АДРЕСА_3 , та сіли до автомобіля марки «RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік будинку, та на ньому зникли з місця вчинення злочину.
Під час проведення першочергових заходів, було відпрацьовано відео - системи фіксування «Гарпун» та «Безпечне місто» де встановлено, що автомобіль «RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 , покинув територію м. Дніпро та направились в сторону Полтавської області.
24.06.2019 року слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Забродою ЮС, під час розгляду матеріалів кримінального провадження за №0001007 від 23.06.2019 було винесено постанову про оголошення в розшук транспортного засобу з порядком ІП «Гарпун» автомобіль «RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 .
26.10.2019 року до Індустріального ВП ДВП надійшов рапорт від патрульного поліцейського УГІГІ в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_8 , що ним в складі екіпажу «Легіон 230», був зупинений автомобіль RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 , згідно з орієнтуванням розшуку транспортного засобу під керуванням громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З урахуванням вищенаведеного, у органу досудового розслідування та прокурора у кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки «RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ТСЖ «УЛФ-Фінанс», може бути предметом вчинення злочину.
28.10.2019 року слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову визнання автомобілю марки «RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у органу досудового розслідування та прокурора у кримінальному провадженнінаявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки «RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ТСЖ «УЛФ-Фінанс», може бути предметом злочинного посягання. З метою збереження речового доказу, запобігання його знищенню чи спотворенню, або ж відчуженню, а саме: автомобілю «RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ,вилучених 26.10.2019 в ході проведення огляду, просить накласти на дане майно арешт.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Прокурор у судове засідання з`явився, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити. Слідчому судді надав пояснення аналогічні тим, що викладені в клопотанні.

Представник власника майна у судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно тимчасово вилучене 26 жовтня 2019 року, під час проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «RENAULT FLUENCE», державний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0001007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що станом на день розгляду клопотання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тимчасово вилучене майно не було оглянуто слідчим, а постанова старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 28 жовтня 2019 року, долучена до матеріалів клопотання, не містить жодного посилання на те, яким саме критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, відповідає зазначений у клопотанні автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також яке доказове значення вони мають для досудового розслідування кримінального провадження, що свідчить про її суто формальний характер. Також слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна слідчий не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-172, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна - відмовити.
Повний текст ухвали проголошено 01 листопада 2019 року о 14 год. 00 хв.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1