ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1467/19 Справа № 202/7705/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000691 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Торез Донецької області, громадянка України,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посилання суду на невідповідність зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання обвинуваченої ОСОБА_7 з фактичним місцем її проживання є необгрунтованим, оскільки в описовій частині обвинувального акту міститься адреса проживання та реєстрації обвинуваченої, а саме: АДРЕСА_1 , та на момент направлення цього обвинувального акту до суду, ОСОБА_7 проживала за вказаною адресою, що підтверджується допитом обвинуваченої та характеристикою виданою за місцем її мешкання.
Вказує на те, що суд, відповідно до ч.1 ст.323, ч.1 ст.335 КПК України, мав можливість постановити ухвалу про привід обвинуваченої та оголосити її у розшук.
Зазначає, що оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився, слідчий, прокурор позбавлені можливості проводити будь-які слідчі або інші процесуальні дії спрямовані на встановлення місцезнаходження обвинуваченої ОСОБА_7 , у тому числі оголосити її у розшук.
Посилається на те, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки підготовче судове засідання проведено за відсутності обвинуваченої, питання про повернення обвинувального акту вирішено без її участі, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Також зазначає, що характеристики на обвинувачену під час підготовчого судового засідання суду не надавалися, оскільки, відповідно до положень ст.291 КПК України, надання інших документів, окрім як обвинувального акту, реєстру, розписки заборонено.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувачена ОСОБА_7 за судовими викликами до суду не з`являлася, при цьому відповідно до рапортів працівників поліції, обвинувачена за адресою: АДРЕСА_1 , не поживає довготривалий час, крім того, судом неодноразово було постановлено ухвалу про привід обвинуваченої до суду, які фактично виконані не були, оскільки місце фактичного проживання обвинуваченої встановити не можливо.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
На думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.
При перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000691 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в якому містяться відомості, які не відповідають дійсності стосовно місця проживання обвинуваченої ОСОБА_7 , яка по вказаному в обвинувальному акті адресу не проживає, про що вказано в ухвалі суду першої інстанції, що свідчить про недотримання вимог ст.291 КПК України, що на думку колегії суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як суд першої інстанції був позбавлений можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його у розумні строки, а тому наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.
Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак як було встановлено під час підготовчого судового засідання, що відповідно до рапортів працівників поліції обвинувачена за цим адресом не проживає довготривалий час.
Такий висновок ґрунтується на тому, що обвинувачена на жодне з призначених до розгляду підготовчих судових засідань не з`являлася, у зв`язку з чим судом неодноразово були направлені для виконання ухвали про привід обвинуваченої, які органами поліції фактично виконанні не були та місце її фактичного проживання встановити не можливо.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо невиконання судом вимог ст. 335 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відсутні дані щодо належного повідомлення обвинуваченого про проведення підготовчого судового засідання, що виключає його ухилення від суду.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора, та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4