Справа № 461/5268/19
Провадження № 1-кс/461/6183/19
УХВАЛА
02.08.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
17 липня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою. свої вимоги мотивував тим, що він 27 травня 2019 року звернувся до Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України. У подальшому вказана заява була направлена до Галицького відділу поліції, керівник якого повідомив ОСОБА_3 у листі від 03 липня 2019 року про відсутність підстав для початку досудового розслідування. Просить суд зобов`язати уповноважених осіб Галицького відділу поліції внести відомості за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що заява була подана за фактом завідомо неправдивих показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в судовому засіданні повідомили, що особисто брали участь у розгляді справи у квітні 2015 року, що не відповідає дійсності.

Галицький відділ поліції ГУ Національної поліції у Львівській області свого представника до суду не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги шляхом направлення сповіщення на офіційну електронну адресу державного органу.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що 15 березня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до ГУ Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

У заяві від 15 березня 2019 року ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні Личаківського районного суду м. Львова 08 лютого 2019 року під час слухання справи № 463/5514/18 як свідки повідомили про особисту участь у розгляді справи № 465/1136/15-ц Франківським районним судом м. Львова.

У подальшому вказана заява була направлена до Галицького відділу поліції, керівник якого повідомив ОСОБА_3 у листі від 03 липня 2019 року про відсутність підстав для початку досудового розслідування. Відомості за заявою до ЄРДР внесені не були.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням визнається завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках

Так, слідчим суддею встановлено, що рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2015 року у справі № 465/1136/15-ц є заочним та ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності та зняття арешту з майна. Відповідно до тексту рішення суду, відповідач ОСОБА_6 до суду не з`явилася, та не брала участі в судовому засіданні. Дана обставина стала підставою для ухвалення рішення у заочному порядку. Також відсутні відомості про участь у справі свідка ОСОБА_5 .

До матеріалів скарги заявником надано також копії розписок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про попередження їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання свідків та їх присяг як свідків, а також звукозапис судових засідань у справі № 463/5514/18 у Личаківському районному суді м. Львова.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 від 15 березня 2019 року містить відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Тому, лише шляхом здійснення досудового розслідування із застосуванням процесуальних можливостей органу поліції щодо збирання доказів можливо встановити необхідні обставини. У зв`язку з цим слідчий суддя задовольняє скаргу ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 15 березня 2019 року, розпочавши досудове розслідування.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 02 серпня 2019 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 06 серпня 2019 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1