Справа № 216/4722/17
Провадження 1-кп/216/164/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Кривий Ріг
Центрально-міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000409, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2014 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.01.2015 Центрально-Міським р/с м. Кривого Рогу за ч.3 ст.191, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.388 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України згідно вироку Центрально-Міського р/с м Кривого Рогу від 17.02.2015 звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, з позбавленням права обіймати певні посади на строк 3 роки,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
представник потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000409 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
22 листопада 2018 року винесено розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з ухваленням рішення про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2018 року кримінальне провадження № 216/4722/17 було розподілено судді ОСОБА_1 .
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2018 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, між ним та ОСОБА_8 , у період травня серпня 2013 року заволодів грошовими коштами останньої в сумі 53 354 гривень, під приводом сприяння у придбанні квартири із прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.
Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_3 , не маючи наміру сприяти ОСОБА_8 у придбанні квартири із прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розпорядився ними на власний розсуд.
Так, у травні 2013 року ОСОБА_8 звернулася до раніше знайомого ОСОБА_3 , щодо допомоги у переговорах з ріелтором з приводу придбання квартири за адресою: АДРЕСА_2 , попередня вартість якої складала 15 000 доларів США, який в ході зустрічі зловживаючи довірою, запропонував свою допомогу у придбанні вказаної квартири, повідомивши при цьому, що є «неофіційним працівником, торгуючої організації» та має можливість у вирішенні питання, пов`язаного з купівлею нерухомого майна, зауваживши при цьому, що вказану квартиру допоможе придбати за ціною 13 000 доларів США, на що ОСОБА_8 дала свою згоду.
25.05.2013 року ОСОБА_3 діючи з корисливих мотивів, продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, шляхом обману і зловживання довірою ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами, під час зустрічі у приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанку» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Костенко 21, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 20 704,00 грн., як внесок для реєстрації учасників у аукціоні для придбання квартири.
10.06.2013 ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, створюючи умови на заволодіння чужим майном, шляхом обману і зловживання довірою ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами повідомивши, останній про необхідність у внесенні усієї суми вартості квартири для проведення нібито аукціону. ОСОБА_8 бажаючи стати власником кварти за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанку» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Німецька (К. Лібкнехта), 5, передала ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 24 450, 00 грн., які останній через термінал, що розташований у вказаному відділенні вніс на рахунок гр. ОСОБА_9 .
Крім того, 25.06.2013 ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, створюючи умови на заволодіння чужим майном, шляхом обману і зловживання довірою ОСОБА_8 , знову перебуваючи у приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанку» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Німецька (К. Лібкнехта), 5, отримав від останньої грошові кошти у сумі 8 200 гривень, які знову через термінал вніс на рахунок ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_3 в період часу з травня 2013 року по серпень 2013 року включно, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами гр. ОСОБА_8 у сумі 53 354 грн., начебто на участь у аукціоні з придбанні квартири із прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме придбання кварти за адресою: АДРЕСА_2 , кошти не повернув, зобов`язання не виконав, кошти присвоїв та витратив на свій власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 53 354 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Прокурор не заперечував проти клопотання захисника обвинуваченого та вважав можливим його задовольнити.
Представник потерпілого в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, наголошувала на тому що обвинувачений систематично не з`являвся в судові засідання, тому провадження в справі зупинялось.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п.1 ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).
Відповідно до ст. 49 КК України, що регулює звільнення від кримінальної відповідальності зокрема п.3 ч.1, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Щодо позиції представника потерпілого, яка заперечувала щодо задоволення клопотання представника обвинуваченого про закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений систематично не з`являвся в судові засідання, тому провадження в справі зупинялось, то суд не може прийняти до уваги, оскільки ч. 1 ст. 49 КК України встановлює диференційовані строки давності, які залежать від тяжкості вчиненого злочину.
Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Згідно ч.2 ст. 285 КПК України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
З матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 вбачається, що злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Отже, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України, становить п`ять років.
Отже ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, при цьому подія злочину мала місце у травні 2013 року, отже на час розгляду клопотання в суді пройшло більше ніж п`яти років.
Враховуючи, що станом на 06 грудня 2019 року строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності збігли, та враховуючи, що ОСОБА_3 не вчинив новий злочин в період часу з травня 2013 року по грудень 2019 року, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Беручи до уваги наведені обставини суд вважає, що наявні достатні підстави для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, та звільнення його від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 9, 284, 286, 288, 376 КПК, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0000409 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000409, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000409 від 12 лютого 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1