Провадження № 1-кп/686/293/19
25 жовтня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водички, Хмельницького р-ну, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, -
- 16.12.2004р. за вироком Апеляційного суду Хмельницької області, за ст. 115 ч.2 п.7, 12, ст. 304, ст. 70 ч.1 КК України до 14 років позбавлення волі;
- 07.12.2006р. за вироком Хмельницького міськрайонного суду, за ч. 2 ст. 188, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 14 років 1 місяць, приєднана невідбута міру покарання за рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 16.12.2004р.;
- 11.04.2018р. вироком Хмельницького міськрайонного суду за ст. 185 ч.2 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
по обвинуваченню у вчиненні злочинів передбачених частиною 2 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 186 та частинами 1, 2 статті 307 КК України,
24 жовтня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Хмельницької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, якою встановлено, що ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимогу ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», 11.03.2017 близько 14:35 год., в ході проведення працівниками поліції в межах оперативно-розшукової справи оперативної закупки психотропної речовини, перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , умисно, незаконно в обмін на акумуляторну батарею марки «ТОР САR» збув особі під зміненими анкетними даними « ОСОБА_6 » 0,1 г. порошкоподібну речовину білого кольору в згортку з фольгового паперу, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,0605 г., шляхи отримання якої ОСОБА_5 досудовим розслідуванням не встановлені.
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця 2 Список 2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному збуті психотропної речовини.
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця 2 Список 2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно.
Крім цього, ОСОБА_5 , 13 квітня 2018 року, о 19 год. 30 хв., з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 зустрівся з останнім неподалік будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 , в черговий раз, з метою придбання за попередньою домовленістю психотропної речовини «амфетаміну», передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 гривень. Після отримання грошових коштів в сумі 500 гривень від ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , не маючи на меті збути для ОСОБА_6 , психотропну речовину «амфетамін», попросив останнього спільно з ним під`їхати до приміщення Хмельницького міськрайонного суду, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька 117. В подальшому ОСОБА_5 , о 19 год., 50 хв., перебуваючи неподалік будівлі Хмельницького міськрайонного суду, що по вул. Кам`янецькій 117, у м. Хмельницький, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , умисно, шляхом зловживання довірою, під приводом психотропної речовини - «амфетамін», передав з рук в руки ОСОБА_6 два поліетиленових пакетики із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка не містить у своєму складі наркотичних засобів чи психотропних речовин, а саме: морфіну, кодеїну, моноацетилморфіну, героїну, атропіну, апрофену, катинону, кетаміну, етил морфіну, хлорфенілпіперазину, метадону, МДМА, 3,4,5-триметоксіамфетаміну, 2,5-диметоксі-4-етиламфетаміну, бупренорфіну, кокаїну, трамадолу, JWH-018, JWH-073, JWH-210, JWH-250, 4-MMC, MDPV, сибутраміну, 5 MeO-DaLT, АМ-2233, АМ-2201, AB-CHMINACA, ефедрину, дезоморфіну, та повернув частину з попередньо отриманих коштів від ОСОБА_6 в сумі 200 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вказаними шахрайськими діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 300 гривень.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
Також, 13.04.2018 близько 19:51 години ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будівлі Хмельницького міськрайонного суду, що по вул. Кам`янецькій, 117, у м. Хмельницький, помітив знайомого йому ОСОБА_6 , який перебував в салоні автомобіля «KIA Magentis», н.з. НОМЕР_1 та мав при собі щойно придбану у ОСОБА_5 , невідому порошкоподібну речовину білого кольору та грошові кошти в сумі 200 грн., про що ОСОБА_5 було відомо та у нього виник умисел на пограбування ОСОБА_6 .
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , підійшов до автомобіля «KIA Magentis», н.з. НОМЕР_1 в якому за кермом перебував свідок ОСОБА_7 та на передньому пасажирському кріслі перебував ОСОБА_6 , який в свою чергу не підозрював про наміри ОСОБА_5 та опустив вітрове скло передніх пасажирських дверей вказаного автомобіля, після чого ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито шляхом ривка вирвав із рук ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 200 гривень купюрами номіналом по 50 гривень та 1 поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє.
У подальшому, ОСОБА_5 намагався покинути місце кримінального правопорушення, однак виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, розпорядитися грошовими коштами не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником поліції.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Згідно угоди про визнання винуватості сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч., ч. 1 та 2 ст. 307, ч. 2 ст. 190, за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, а також передбачених вимог п. 3 ч. 4 ст. 469, 470 КПК України. Сторонами угоди визначені обставин, що пом`якшують відповідальність та узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: позбавлення волі з конфіскації майна із застосуванням статті 69 КК України шляхом призначення більш м`якого покарання ніж передбачене законом за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки та за ч.2 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією майна.
Угодою визначено, що за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією майна, а на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2018р. призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. За ч. 2 ст. 190 КК України призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. Відповідно ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2018 та призначити остаточне покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Розглядаючи в порядку, визначеному статті 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про винуватість суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості чи особливої тяжкості може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурори в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадження щодо злочинів невеликої, середньої, та тяжких злочинів.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений виконав істотні для даного кримінального провадження обставинами: обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбачених частиною 2 статті 190, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 186 та частинами 1, 2 статті 307 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Судом перевірено угоду на відповідність вимогам КПК України, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України і вважає, що умови угоди не суперечать закону та вимогам КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси інших осіб, угода укладена добровільно.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились: у незаконному збуті психотропної речовини по епізоді від 11.03.2017 року, тому ці його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України; незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, по епізод від 18.08.2017р., тому ці його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України; заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, дані дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України; та дії які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, які кваліфіковано за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України за які належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди визнання винуватості міру покарання.
Долю речових доказів по кримінальній справі вирішити відповідно до вимого ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 3404 грн. 50 коп. за проведення експертизи.
Запобіжний захід обвинуваченому обраний у виді тримання під вартою, враховуючи, що ОСОБА_5 засуджується до позбавлення волі та тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що перебуваючи на волі він може ухилятись від суду та від покарання і лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому даний захід слід продовжити.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 затриманий 13.04.2018 року. Початок строку відбуття покарання слід рахувати з моменту набрання вироком суду законної сили, зарахувавши у відповідності до п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року № 838-VІІІ в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 13.04.2018 року (з дня затримання), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, по день набрання вироком законної сили, відповідно до правої позиції викладеної в п. 103, Постанові Великої Палати Верховного суду від 29.08.2018р. (справа № 663/537/17) згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24.12.2015 року до 20 06.2017р.(включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосовується ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія даного закону).
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Сторони угоди визначили і суд в ході судового розгляду визнає, що пом`якшуючими покарання обставинами та обставинами, які мають істотне значення є щире каяття ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, оскільки відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 30.07.2019 у ОСОБА_5 наявний ряд тяжких хвороб, а саме: ВІЛ-інфекція (4 клінічна стадія), хронічний вірусний гепатит «С». Дані обставини суд відповідно до ст.66 КК України визнає пом`якшуючими обставинами та такими, що є підставами для застосування положень ст. 69 КК України при призначені покарання.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2019 року укладену між облвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Хмельницької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:
- за ч. 1 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки;
- за ч.2 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України виді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, окрім житла;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, окрім житла;
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинути менш суворе покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2018р. та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, окрім житла.
- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
Відповідно ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2018 та призначити остаточне покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, окрім житла.
До набрання вироком законної силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту набрання вироком суду законної сили, зарахувавши у відповідності до п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року № 838-VІІІ в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 13.04.2018 року (з дня затримання), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, по день набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 3404 грн. 50 коп. за проведення експертиз.
- мобільний телефон марки «Самсунг», що зберігається в камері схову речових доказів ХВП ГУНП в Хмельницький області після вступу вироку в закону силу повернути ОСОБА_5 ;
- поліетиленовий пакет в якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, упакований в пакет експертної служби за № 2882928, контрольний змив, пару латексних рукавичок, аркуш паперу з контрольним зразком спец. препарату «Промінь 1», амфетамін в розмірі 0,065г., залишився після проведення експертизи, після вступу вироку в закону силу - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1