Справа № 296/7648/19
УХВАЛА
Іменем України

07 серпня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обраннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор 06.08.2019 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання відносно нього ж запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 18 червня 2014 року №23 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника третього мотопіхотного відділення третього мотопіхотного взводу третьої мотопіхотної роти 10 окремого мотопіхотного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд із цим, відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01 грудня 2014 року №148, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду оператора першого протитанкового відділення протитанкового взводу третьої мотопіхотної роти 10 окремого мотопіхотного відділення батальйону.

В подальшому, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 29 грудня 2014 року №177, солдату ОСОБА_4 надано відпустку за сімейними обставинами терміном на 9 (дев`ять) діб з 30 грудня 2014 року по 07 січня 2015 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , відповідно до положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби.

Реалізуючи задумане, солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, 8 січня 2015 року о 08 год. 00 хв. не з`явився із відпустки за сімейними обставинами до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

05 лютого 2015 року у кримінальному провадженні №0000030 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 407 КК України

Крім того, 26 лютого 2015 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000030 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупинено.

03 липня 2017 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000030 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУ НП України в Житомирській області.

Дані на особу підозрюваного: ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Котельня, Андрушівського району, Житомирської області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитаний в якості свідка військовослужбовець ОСОБА_6 показав, що солдат ОСОБА_4 дійсно 07 січня 2015 року не з`явився вчасно на службу до військової частини-польова пошта НОМЕР_3 , обов`язки за посадою не виконував, проводив час на власний розсуд та командирів про своє місце перебування не повідомляв.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_4 проходив військову службу по мобілізації та проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 до теперішнього часу до військової прокуратури Житомирського гарнізону не прибув, на телефонні дзвінки не відповідає, на виклики по повістках не реагує, його місце перебування невідоме.

Вказані обставини підтверджуються копіями наступних матеріалів кримінального провадження:

1) повідомленнями військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про самовільне залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 ;

2) протоколами допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

4) дорученням оперативному підрозділу на проведення процесуальних дій;

В разі успішного розшуку ОСОБА_4 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є не закінченим, тобто підозрюваний був відсутній на військовій службі тривалий час та продовжував вчиняти дане кримінальне правопорушення, на даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено, до органів досудового розслідування та суду він не прибув, враховуючи вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик подальшого переховування від органів досудового розслідування та/або суду підозрюваним ОСОБА_4 .

На думку досудового слідства, застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 не дозволить запобігти вищезазначеним ризикам, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наразі переховується від органів досудового розслідування та суду, був відсутній на військовій службі тривалий час, існує ризик подальшого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, в разі обрання щодо нього запобіжних заходів, не пов`язаних із обмеженням волі підозрюваного.

Вищезазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши подані документи та матеріали, заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Статтею 132 КПК України передбачені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Достовірно встановлено, що ОСОБА_4 05.02.2015 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України.

У органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від подальшої явки для участі у судовому розгляду даного кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною другою вказаної статті визначено, що таке клопотання може бути подане, зокрема, після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Підсумовуючи вищевказане слідчий суддя дійшов висновку, що в органу досудового слідства є достатньо підстав вважати, що у даному кримінальному провадженні наявні обставини, зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні пред`явленого кримінального правопорушення, а ризики, регламентовані ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання в частині надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи, що затримання підозрюваного та його привід не здійснено, доказів того, що підозрюваного оголошено у міжнародний розшук, прокурором під час розгляду клопотання також не надано, тому у задоволенні клопотання в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.176-178, 188-190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Решту клопотання залишити без задоволення.

Строк дії ухвали - шість місяців із дати постановлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 діб з дня її винесення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1