ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/2953/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/970/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Захисник-адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік та покладено на останнього обов`язки передбачені ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що органом досудового розслідування та судом допущена однобічність та неповнота дослідження обставин справи, а обставини, які мають значення для кримінального провадження, належним чином не з`ясовані.

Вказує, що судом не встановлений вид та розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Так, згідно з матеріалами кримінального провадження, викрадене майно належить ФОП ОСОБА_9 , вартість викраденого майна підтверджено довідкою виданою ФОП ОСОБА_9 . Однак, сторона захисту вважає, що ФОП ОСОБА_9 не є власником майна, а для встановлення вартості викраденого майна необхідно було провести експертне дослідження речі. Також, в матеріалах кримінального провадження відсутній допит особи якій належить річ, не долучені первинні документи на вказаний товар.

Зазначає, що ОСОБА_6 просто пересувався з річчю по магазину, однак не проходив до зони виходу і входу з неоплаченим товаром. Крім того, в магазині Комфісклад відсутнє відокремлення функціональних зон входу та виходу; розташування і викладки товару; проходи для пересування покупців; розрахункового вузла.

Також стороною обвинувачення не доведено відсутність коштів на оплату товару у ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що було вилучено у нього.

Згідно з вироком суду, 08 травня 2018 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на другому поверсі торгової зали магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , будучи впевненим, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу зняв з металевої вішалки жіночій джинсовий комбінезон синього кольору, виробника «Zi Jin Yan Jeans Classic», артикул «BD 68-25», вартість якого на момент вчинення злочину, згідно з довідкою виданою ФОП ОСОБА_9 , складає 355 гривень 00 копійок без ПДВ, який належить ФОП ОСОБА_10 , та сховав його до свого поліетиленового пакету чорного кольору.
Після цього, ОСОБА_6 разом з викраденим майном пройшов до виходу з магазину, не сплативши при цьому за вищевказаний предмет одягу, та в подальшому намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення (злочину), однак був зупинений співробітниками вказаного магазину, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Заслухавши доповідь судді; захисника-адвоката ОСОБА_8 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив вказану апеляційну скаргу задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не визнав свою вину та показав, що він 08 травня 2018 року в обідній час зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », піднявся на другий поверх магазину, зайшов у відділ продажу джинсового одягу, на виході з даного відділу на вішалці висів джинсовий комбінезон, який за розміром підходив для його дружини, він взяв в руки цей комбінезон подивитися лише внутрішні шви виробу, оскільки грошей на покупку не було, в цей час у нього в руці був пакет, лямки з комбінезону упали в пакет, та він їх ще «допоміг» засунути в пакет, щоб краще роздивитись комбінезон. В цей час на другий поверх піднялась працівник магазину та їй здалося, що він ховає цей комбінезон у пакет, але він не ховав нічого та не намагався покинути магазин. Дівчина почала кричати «крадій», він спустився на перший поверх, дівчина перегородила йому прохід, закрила двері на першому поверсі і викликала поліцію. Зазначив, що він лише хотів роздивитись цей комбінезон, який віддав працівниці магазину на другому поверсі, намагався вибігти з магазину, коли був на першому поверсі, касу проходив вже без зазначеного комбінезону, в руках у нього нічого не було, стверджує, що комбінезон з пакетом віддав дівчині саме на другому поверсі. Пояснив, що дійсно між ним та свідком ОСОБА_11 була штовханина на першому поверсі магазину.
Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_6 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку; досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що працює старшим продавцем магазину «Комфісклад». 08 травня 2018 року в обідній час вона знаходилась за касою на першому поверсі магазину, де були покупці та була зайнята їх обслуговуванням. Почула як на другому поверсі почала кричати співробітниця магазину та просила закрити вхідні двері, в цей час ОСОБА_6 біг по сходах з другого поверху з пакетом середнього розміру та перетнув касову зону. Вона держала двері, через які ОСОБА_6 намагався вибігти та викликала поліцію, яка приїхала через п`ять хвилин. Зазначила, що вона особисто не виймала з пакету комбінезон.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що працює продавцем - консультантом магазину «Комфісклад», 08 травня 2018 року в обідній час в магазині було багато покупців. На другому поверсі магазину вона побачила, як ОСОБА_6 зняв з вішалки джинсовий комбінезон, поклав вішалку на полку, а комбінезон поклав в пакет і почав спускатися на перший поверх по сходах. Вона крикнула дівчатам, щоб вони закрили двері на першому поверсі. Коли він пройшов касову зону на першому поверсі магазину, дівчата вже закрили вхідні двері, вона його схопила, притулила до батареї. Особисто дістала комбінезон з пакету і почала ним бити ОСОБА_6 , на що той їй зазначив, що він не крав комбінезон, а хотів купити його.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працює дільничним офіцером поліції. 08 травня 2018 року в обідній час через «102» надійшло повідомлення, що в магазині «Комфісклад» вчинено крадіжку. По приїзду в магазин у групі з працівником поліції ОСОБА_14 , продавці магазину їм повідомили, що ОСОБА_6 викрав джинсовий комбінезон та намагався його винести з магазину, але був затриманий продавцями цього магазину. Вони провели поверхневий огляд самого ОСОБА_6 , у якого виявилося близько 50 гривень. На час їх приїзду до магазину, джинсовий комбінезон знаходився вже у продавців. ОСОБА_6 їм пояснив, що помилився. У нього були думки вкрасти цей комбінезон та подарувати його дружині, оскільки грошей на його покупку у нього не вистачало. Продавці повідомили їм, що затримали ОСОБА_6 на першому поверсі на виході з магазину з комбінезоном та пояснили, що між ними та ОСОБА_6 стався конфлікт, той відштовхнув дівчину, а та його схопила. Продавець також пояснювала, що ОСОБА_6 поклав комбінезон у пакет.
Також судом першої інстанції були досліджено наступні докази:
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 23 травня 2018 року та фото таблиця до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 08 травня 2018 року з магазину «Комфісклад» намагалася викрасти джинсовий жіночій комбінезон;
- відеозапис проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , під час якого останній пояснив, що на другому поверсі він зняв з вішалки джинсовий комбінезон та коли розглядав його, лямки комбінезону впали у пакет. Коли це побачила продавець, він віддав їй комбінезон та збіг по сходах на перший поверх, де був заблокований вихід з магазину продавцями;
- жіночий джинсовий комбінезон, який постановою слідчого від 08 травня 2018 року визнано речовим доказом, та був оглянутий в судовому засіданні.
Отже, проаналізувавши показання свідків, дослідивши зазначені письмові докази, суд дав цим доказам правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими та достатніми, і у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. При цьому суд вказав у вироку, чому він не приймає версію обвинуваченого.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано поставився критично до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки сукупністю досліджених доказів, а саме: показаннями свідків та дослідженими письмовими доказами, вина останнього доводиться в повному обсязі, а показання обвинуваченого суперечать дослідженим доказам і викликані бажанням уникнути кримінальної відповідальності.

Зокрема, свідок ОСОБА_11 була очевидицею подій та підтвердила намагання обвинуваченого викрасти зазначену річ.

Свідку ОСОБА_13 обвинувачений розповів про намір викрасти річ.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23 травня 2018 року та фото таблицею до нього, свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 08 травня 2018 року з магазину «Комфісклад» намагалася викрасти джинсовий жіночій комбінезон.
Отже, дослідивши зазначені докази та визнавши їх достовірними, допустимими, а в їх сукупності достатніми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

За наведених обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність достатніх доказів для доведеності винуватості обвинуваченого, оскільки зміст вироку свідчить про те, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Також, є необґрунтованими доводи захисника про однобічність судового розгляду, оскільки суд оцінив всі докази відповідно до вимог ст.94 КПК України та вирішив всі клопотання, заявлені учасниками провадження.

Доводи захисника про те, що вартість викраденої речі не встановлена, суперечить матеріалам провадження.
Зокрема, в матеріалах провадження міститься довідка-розрахунок від 14 травня 2018 року про вартість вищевказаного комбінезону. Підстав сумніватися в достовірності відомостей з цієї довідки жодних підстав немає, та стороною захисту ці відомості також не спростовані. Також не спростований ніким той факт, що власником викраденого майна є ФОП ОСОБА_15 .
Твердження захисника про те, що обвинувачений не перетнув зону входу-виходу з магазину, а тому не мав наміру викрасти річ спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які зазначили, що вони зупиняли обвинуваченого ОСОБА_6 , який намагався вибігти на вулицю через двері, зокрема свідки тримали двері.
Також є безпідставними доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не надано відомостей щодо відсутності у обвинуваченого коштів при собі, оскільки про відсутність коштів у ОСОБА_6 під час судового розгляду в суді першої інстанції зазначив сам обвинувачений ОСОБА_6 , також про те, що при поверхневому огляді у обвинуваченого ОСОБА_6 було вилучено 50 грн вказав свідок ОСОБА_13 .
З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає, оскільки доводи, викладені в зазначеній скарзі, правильності висновків суду не спростовують.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу 29.10.2019 Справа № 333/2953/18