Єд. унік. № 242/3503/16-к
Провадження № 1-кп/243/414/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі

колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому закритому судовому засіданні у приміщенні суду у місті Слов`янську обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

02.08.2016 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року подання голови Селидівського міського суду задоволено, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 передано для розгляду до Краснолиманського міського суду Донецької області.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 березня 2018 року ОСОБА_6 оголошено в розшук, на час розшуку ОСОБА_6 судове провадження зупинено.

04 лютого 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшло клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 14.02.2019 року подання Краснолиманського міського суду Донецької області задоволено, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 передано для розгляду до Слов?янського міськрайонного суду Донецької області. Кримінальне провадження надійшло до суду 22.02.2019 року, передано в провадження судовій колегії 27.02.2019 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ухвалою слідчого судді від 16.06.2016 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000706 відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 258-3 КК України. 27 липня 2016 року складений обвинувальний акт, який направлено до суду.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, у підготовчі судові засідання не з?являвся, у зв?язку з чим ухвалою суду від 21.03.2018 р. був оголошений в розшук, на теперішній час місцезнаходження обвинуваченого не встановлено. Посилаючись на переховування обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також, враховуючи, що забезпечити явку обвинуваченого у судове засідання для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу та подальшого розгляду обвинувального акту без його затримання неможливо, прокурор просив задовольнити його клопотання та надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз?яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов?язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що відносно ОСОБА_6 складено обвинувальний акт, який надійшов до суду за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину, який у розумінні ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 переховується від суду, оскільки він до теперішнього часу ані до суду, ані до органів досудового розслідування не з?явився.

Підсумовуючи вищевикладене, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення участі обвинуваченого у судовому розгляді, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов?язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та даних щодо ухилення ОСОБА_6 від явки у судове засідання, оголошення його в розшук судом, суд вважає необхідним на підставі положень ст. 335 КПК України зупинити судове провадження відносно ОСОБА_6 до його розшуку.

Керуючись ст. ст. 323, 335, 372 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зупинити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 1-кп/243/414/2019 внесеному до ЄРДР за № 0000706 від 14.08.2015 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, на час розшуку останнього.

Ухвала про дозвіл на затримання діє до моменту затримання ОСОБА_6 , але не більше 6 місяців, тобто до 30 квітня 2020 року.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого до суду або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії, а також в разі добровільного з?явлення обвинуваченого до суду чи відкликання ухвали прокурором.

Копію ухвали надіслати для виконання до Слов?янської місцевої прокуратури (прокурору ОСОБА_5 (м. Слов?янськ, вул. Центральна, 3-в).

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3