Справа № 646/7070/19
№ провадження 1-в/646/423/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.10.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_4 щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся із заявою ОСОБА_4 щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт строком на два роки з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави, пояснивши, що був засуджений вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.01.2015 за ч.3 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 13.07.2015 вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.01.2015 змінено, призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.09.2018 ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 13.07.2015 більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 20 % заробітної плати на користь держави із звільненням від додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. Просить звільнити умовно-достроково від призначеного покарання, оскільки 20.10.2019 фактично відбув половину строку покарання у виді виправних робіт.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Засуджений ОСОБА_4 заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого та представника філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області, дослідивши матеріали заяви, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.01.2015 за ч.3 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 13.07.2015 вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.01.2015 змінено, призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.09.2018 ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 13.07.2015 більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 20 % заробітної плати на користь держави зі звільненням від додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч.5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За змістом ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї Постанови № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначає, що умовно-дострокове звільнення від відбування можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК). Також умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, на момент розгляду заяви засуджений відбув 1 рік та 5 днів, тобто більше половини строку покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 20 % заробітної плати на користь держави. Невідбута частина складає 11 місяців та 21 день. Протягом усього часу відбування покарання демонстрував належну, прийнятну поведінку і сумлінне ставлення до праці.

Під час розгляду заяви ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено обставин, якими б спростовувалися підстави наведені в ст. 81 КК України та унеможливлювали вирішення питання для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від покарання, тому, суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 20 % заробітної плати на користь держави слід задовольнити на невідбуту його частину, тобто на 11 місяців та 21 день.

Отже, на переконання суду цілі покарання на даному етапі його відбування досягнуті, а тому подальше його відбування є недоцільним внаслідок дострокового виправлення засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_4 щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту його частину, тобто на 11 місяців та 21 день.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено 30.10.2019 о 16-45 годині.

Суддя - ОСОБА_1