Справа 556/1880/19
Номер провадження 1-кп/556/172/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володимирець матеріали судового провадження №556/1880/19 (кримінальне провадження №0000327 від 14.08.2019 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Володимирецького районного суду Рівненської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000327 від 14.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України із затвердженим обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 04.08.2019, в період часу з 21 год. 02 хв. по 22 год. 19 хв., перебуваючи по вул. Незалежності, 11, що в смт. Рафалівка, Володимирецького району, Рівненської області, користуючись функцією «зняття без картки», отримавши «СМС повідомлення», яке надійшло на абонентський номер ОСОБА_6 , а саме: НОМЕР_1 , дізнався про конфіденційні відомості по картковому банківському рахунку НОМЕР_2 останнього, а за тим діючи умисно, таємно, протиправно, з використанням програмного забезпечення банкомату AT КБ «Приватбанк», з вказаного рахунку викрав грошові кошти в сумі 7106 (сім тисяч сто шість) гривень, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім цього 05.08.2019 року в період часу з 00 год. 01 хв. по 00 год. 03 хв., ОСОБА_4 перебуваючи по вул. Незалежності, 11 в смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, користуючись функцією «зняття без картки», отримавши «СМС повідомлення», яке надійшло на абонентський номер ОСОБА_6 , а саме: НОМЕР_3 , дізнався про конфіденційні відомості по картковому банківському рахунку НОМЕР_2 останнього, а за тим діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, з використанням програмного забезпечення банкомату AT КБ «Приватбанк», з вказаного рахунку викрав грошові кошти в сумі 8004 (вісім тисяч чотири) гривні, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 185 КК України.

Крім цього, 12.08.2019 в період часу з 23 год. 57 хв. по 23 год. 58 хв., ОСОБА_4 перебуваючи по вул. Незалежності, 11, що в смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, користуючись функцією «зняття без картки», отримавши «СМС повідомлення», яке надійшло на абонентський номер ОСОБА_6 , а саме: НОМЕР_3 , дізнався про конфіденційні відомості по картковому банківському рахунку НОМЕР_2 останнього, а за тим діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, з використанням програмного забезпечення банкомату AT КБ «Приватбанк», з вказаного рахунку викрав грошові кошти в сумі 8004 (вісім тисяч чотири) гривні, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 185 КК України.
Крім цього, приблизно о 01:00 год. в період часу з 01 год. 23 хв. по 01 год. 24 хв., ОСОБА_7 перебуваючи в м. Вараш, Рівненської області по вул. Енергетиків, 1, користуючись функцією «зняття без картки», отримавши «СМС повідомлення», яке надійшло на абонентський номер ОСОБА_6 , а саме: НОМЕР_3 , дізнався про конфіденційні відомості по картковому банківському рахунку НОМЕР_2 останнього, а за тим діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, з використанням програмного забезпечення банкомату АТ КБ «Приватбанк», з вказаного рахунку викрав грошові кошти в сумі 8004 (вісім тисяч чотири) гривні, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 185 КК України.

11 жовтня 2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості за наступних умов.

Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні злочину, та попросив вибачення у ОСОБА_6 , повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) погодитись з тим, що завдані її результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

ОСОБА_4 зазначає, що при укладенні цієї угоди має місце його вільне волевиявлення, відносно нього не здійснювалось ні фізичного, ні психологічного тиску з метою примусити його до укладення даної угоди.

ОСОБА_6 , зазначає, що при укладенні цієї угоди має місце його вільне волевиявлення, відносно нього не здійснювалось ні фізичного, ні психологічного тиску з метою примусити його до укладення даної угоди.

Сторони узгоджують покарання, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України та положення Кримінального кодексу України, а саме положення ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч. 2 ст. 1 85 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого

покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 69 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_4

повністю відшкодував збитки потерпілому, щиро розкаявся у вчиненому злочині та активно сприяв у його розкритті, перейти до більш м`якого виду покарань у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Сторони погоджуються на призначення вказаного покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає, що слід затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Захисник, обвинувачений та потерпілий в підготовчому судовому засіданні вказують, що дійсно ними добровільно, без примусу, укладено угоду про визнання винуватості, просять суд затвердити її, із запропонованим видом та мірою покарання визначеним угодою згідні. Обвинувачений, його захисник та потерпілий розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди для сторін обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному та касаційному порядку обвинуваченому зрозуміло. ОСОБА_4 також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України, угода укладена добровільно

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.

Суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалено вирок, так як умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та його законний представник цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Речові докази по кримінальному провадженні та витрати на залучення експерта для проведення експертиз під час досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 469, 470, 472-474 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 жовтня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000327 від 14.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого

покарання більш суворим визначити остаточне покарання призначити у виді 1 року

обмеження волі.

На підставі ст. 69 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_4

повністю відшкодував збитки потерпілому, щиро розкаявся у вчиненому злочині та активно сприяв у його розкритті, перейти до більш м`якого виду покарання та призначити ОСОБА_4 покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: