ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1724/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0006115 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пермь, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за аресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 05.03.1988 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 2 роки; 03.08.1988 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі; 22.05.1991 року Бердянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 206 КК України до 4 років позбавлення волі; 20.07.1995 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі; 18.06.2001 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 395, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42, ст. 44 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі; 30.01.2004 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 09.12.2009 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі; 09.12.2014 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванянм із встановленням іспитового строку 2 роки; 16.06.2015 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 321 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, 30.05.2019 року ухвалою Вільянського районного суду Запорізької області звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 1 рік 9 місяців 22 дні;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 16.08.2019 року близько 08 години 30 хвилин проходячи повз кіоск з продажу газет, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Пасхаліна, 1, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ПРЕСА СТОЛИЦІ», побачив грошові кошти в конверті на газетах та в нього виник злочинний умисел повторно таємно викрасти чуже майно з проникненням в інше приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , відволік продавця вказаного кіоску зацікавленістю в товарі, скориставшись тим, що остання відвернулась та за його діями ніхто не спостерігає, він проник своєю рукою до кіоску через віконце та забрав конверт з грошима, проте в цей момент дії ОСОБА_3 були викриті продавцем кіоску ОСОБА_5 , яка почала вигукувати йому, щоб він зупинився. Однак останній розуміючи та усвідомлюючи, що його злочинні дії були викриті, від свого злочинного умислу не відмовився, та діючи відкрито для свідка ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно, а саме грошові кошти в сумі 2600 гривень, побіг з місця вчинення злочину, при цьому маючи можливість розпорядитись викраденим майном. В подальшому ОСОБА_3 був затриманий свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбачененого ч. 3 ст. 186 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є рецедив злочинів. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину про власності, особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово сумимим на шлях виправлення і перевиховання не став належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість та невідбуте прокарання за попереднім вироком, вчинив новий умисний корислий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України, із приєднанням на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 16.06.2015 року, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Підстави для застосування ст.ст.69,75 КК України відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 16.06.2015 року та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати із 16.08.2019 року. Речові докази - залишити за належністю. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: