Провадження №11-сс/801/421/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2019 року у кримінальному провадженні №0000241 від 25.05.2019 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутора, Вінницького, району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором відділу Прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 25.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 24.05.2019 ОСОБА_7 в с. Махнівка, Козятинського району, Вінницької області, де разом із своїми знайомими вживав алкогольні напої, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного особистого збагачення, вирішив вчинити розбійний напад на проживаючу одиноко пенсіонерку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
31.05.2019 затриманому в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), кваліфікуючими ознаками якого є розбій, поєднаний з проникненням у житло, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є умисне вбивство з корисливих мотивів.
Причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа, лікарським свідоцтвом про смерть, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що, ОСОБА_7 будучи неодноразово засудженим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив особливо тяжкі умисні злочини, санкція за найтяжчий з яких, передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того, на даний час проводяться слідчі (розшукові) заходи спрямовані на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, що також дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення а також незаконно впливати на свідків.
ОСОБА_7 не працює і у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки. Стан здоров`я та вік підозрюваного ОСОБА_7 , дозволяють утримувати його під вартою.
Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкі умисні злочини, санкція за найтяжчий з яких, передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а вчинені ним злочини поєднані із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слідчий вважає, що є підстави не визначати розмір застави у кримінальному провадженні. Крім того, як зазначено у клопотанні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечать його належної поведінки та запобігання вищезазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку із чим слідчий просив задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2019 року клопотання задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Вважає оскаржуване судове рішення необґрунтованим, у зв`язку із необ`єктивним з`ясуванням обставин провадження, без наведених належних і достатніх мотивів та підстав ухвалення саме такого рішення, вважає, що мають місце істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що регулюють підстави, умови та порядок застосування запобіжних заходів.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, на його думку, стороною обвинувачення не доведено вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, посилається на відсутність доказів вини ОСОБА_7 , та не вжиття судом заходів для допиту свідків або дослідження матеріалів, що мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.
Адвокат вважає, що слідчим суддею неправильно оцінено в сукупності всі дані щодо особи підозрюваного, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини, не враховано, що підозрюваний є особою молодого віку, має місце проживання, до затримання працював за цивільно-правовими угодами, проживав з цивільною дружиною, має брата та матір.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні адвокат та його підзахисний апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просити задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор та слідчий заперечували проти її задоволення, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважають судове рішення законним та обґрунтованим.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, підозрюваного та його захисника а також думку слідчого, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції дійшов висновку, що наведені слідчим та прокурором під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Зокрема, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а вчинені ним злочини поєднані із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, підозрюваний неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, не працює і у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, в зв`язку із чим суд прийшов до переконання у доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді, та вважає, що під час судового розгляду, слідчим суддею в повній мірі були досліджені обставини, зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Як вбачається із матеріалів провадження, судом першої інстанції встановлено, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого злочину є обгрунтованою.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до клопотання слідчого.

Водночас, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Таким чином, суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень а також про відсутність в доданих матеріалах відповідних доказів, оскільки слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.178 КПК України, є достатньою для застосування запобіжного заходу, одним із яких є тримання під вартою.
Також колегія суддів апеляційного суду не може погодитися із твердженнями захисника підозрюваного про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 ЦПК України, оскільки враховуючи викладені обставини, та особу підозрюваного, є достатні підстави вважати, що він будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; знищити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України суд в повній мірі врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема його сімейний та майновий стан, поведінку, відсутність постійного місця роботи, наявність судимостей за тяжкі злочини, та дійшов обґрунтованого висновку про низький рівень соціально стримуючих факторів.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням викладеного, є достатні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків

Обставини, які, на думку сторони захисту, не враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а саме, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має місце проживання, до затримання працював за цивільно-правовими угодами, проживає разом з цивільною дружиною, має брата та матір не вказують на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, а інші належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2