Справа № 446/1894/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/439/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за поданням начальника Кам`янка-Бузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області № 446/1894/17, з участю
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника органу пробації ОСОБА_9
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18 квітня 2019 року,

встановила:
цією ухвалою задоволено подання начальника Кам`янка-Бузького районного сектору філії Державної установи Центр пробації у Львівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання.
Скасовано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , засудженому вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.07.2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України та звільненому від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців, звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного йому покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.07.2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Початок відбування покарання рахується з 18 квітня 2019 року, з моменту взяття ОСОБА_7 під варту в залі суду.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та ухвалити нову, якою в задоволенні подання начальника Кам`янка-Бузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання відмовити, звільнивши останнього з-під варти.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обставини, які покладені в основу судового рішення не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.
Тобто на період з 20.09.2018 року (початок контролю за ОСОБА_7 ) по 06.02.2019 року (день звернення до суду із поданням) орган пробації у своїй діяльності повинен був керуватися Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року №270/1560.
Судом не взято до уваги, що постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від 20.09.2018 року (а.с. 19), винесена фахівцем Кам`янка-Бузького РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_10 після 29.01.2019 року.
Із вказаної постанови вбачається, що така заповнена на формулярі Додатку 46 (пункт 1 глави 2 глави IX).
Однак, в зазначеній Інструкції формуляр постанови про встановлення днів явки на реєстрацію передбачений у Додатку 25.
Формуляр постанови про встановлення днів явки на реєстрацію як Додаток 46 був запроваджений Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року N272/5, що набрав чинності 12.02.2019 року.
Зазначені обставини вказують на те, що постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від 20.09.2018 року могла бути складена не раніше 29.01.2019 року.
Відповідно із змістом цієї постанови ОСОБА_7 ознайомився вперше не раніше 29.01.2019 року.
Окрім цього, судом не враховано, що фахівцем Кам`янка-Бузького РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_10 із власної ініціативи змінено формуляр постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 20.09.2018 року та доповнено його пунктом 4.
Зокрема, у відповідності до п.4 постанови, якщо день реєстрації випаде на вихідний чи святковий день, реєстрація переноситься на наступний робочий день, який припадає за вихідним або святковим днем.
Однак, таке положення суперечить затвердженому змісту (формі) постанови про встановлення днів явки на реєстрацію Додатку 25 (а й навіть майбутньому Додатку 46) та вимогам Інструкції від 19 грудня 2003 року N 270/1560.
Судом не враховано, що Інструкцією від 19.12.2003 року N 270/1560, що діяла до 12.02.2019 року, не передбачене перенесення днів реєстрації, що припали на вихідний день, на наступний робочий день.
Таке нововведення було запроваджене Порядком, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 року N272/5, що набрав законної сили 12.02.2019 року.
Із матеріалів справи вбачається, що подання про передачу матеріалу до суду було подане до суду 06.02.2019 року, а необхідність скасування звільнення від відбування покарання обґрунтоване невиконанням обов`язків у період з 16.10.2018 року по 04.02.2019 року.
Тобто станом на вказаний період не діяло правило про перенесення днів реєстрації, що припали на вихідний день, на наступний робочий день.
Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 20.09.2018 року, ОСОБА_7 був зобов`язаний реєструватися в перший та третій понеділки кожного місяця.
Однак, понеділок 15.10.2018 року та понеділок 07.01.2019 року припали на неробочий (вихідний) день. Відповідно у вказані дні ОСОБА_7 не мав об`єктивної можливості пройти реєстрацію.
Таким чином, висновки суду про протиправне невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у вівторок 16.10.2018 року та вівторок 08.01.2019 року суперечать вимогам Закону.
Судом не взято до уваги, що інші матеріали особової справи також мають ознаки таких, що були заповнені після 29.01.2019 року.
Зокрема, із підписки від 20.09.2018 року (а.с.16), вбачається, що цей документ складений з дотриманням форми, що встановлена в Додатку 20 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі. Однак цей Порядок був затверджений Наказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29.01.2019 року.
У відповідності до діючої на 20.09.2018 року Інструкції від 19.12.2003 року N270/1560, формуляр вказаної підписки передбачений Додатком 42.
Крім того, листок реєстрації (а.с.20) складений на формулярі Додатку 47. Зважаючи на те, що перший запис начебто зроблений 01.10.2018 року, такий документ повинен був бути складеним перед 01.10.2018 року.
Однак, формуляр листка реєстрації у Додатку 47 (пункт 2 глави 1 розділу IX) був затверджений Порядком, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 року N 272/5.
Водночас, у діючій на 01.10.2018 року Інструкції від 19.12.2003 року N270/1560, формуляр листка реєстрації затверджений Додатком №26.
Згідно матеріалів справи 14.11.2018 року та 21.12.2018 року ОСОБА_7 було оголошено попередження, відібрано пояснення та вручені довідки про проведення профілактичних бесід.
Однак, зі слів ОСОБА_7 , перелічені документи були йому вручені в один день в приміщенні Кам`янка-Бузького районного сектору філії ДУ «Центр пробації».
Більше того, зазначені дії органом пробації вчинено формально, оскільки ОСОБА_7 лише підписував завчасно заповнені документи.
Таким чином, вказані попередження, пояснення та довідки про проведення профілактичних бесід є недопустимими та недостатніми доказами невиконання ОСОБА_7 обов`язків.
Апелянт вважає, що здійснення контролю за засудженою особою в описаний спосіб може свідчити про неналежне виконання органом пробації вимог Інструкції, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року N270/1560.
Покликається на те, що органом пробації не доведено належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, що ним перед здійсненням контролю були встановлені відповідні дні для реєстрації засудженого, що з початку здійснення контролю засудженому було доведено до відома обов`язок з`являтись у конкретні дні на реєстрацію, що засуджений не з`являвся у визначені дні та робив це без поважних причин, а також не обґрунтовано, у зв`язку із чим засуджений повинен був з являтись на реєстрацію у вівторок, якщо на понеділок припадав святковий або неробочий день.
Відтак, висновки суду про наявність достатніх підстав для задоволення подання органу пробації суперечать дійсним обставинам справи, доказам та вимогам законодавства, що було чинним у відповідний період.
Судом залишені поза увагою складні життєві обставини засудженого ОСОБА_7 . Зокрема 24.07.2018 року, тобто відразу після ухвалення Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області вироку від 23.07.2018 року, його батьки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розірвали шлюб. В подальшому, 27.11.2018 року його рідна сестра ОСОБА_13 розірвала шлюб із ОСОБА_14 . Усі рідні сестри засудженого ОСОБА_7 виїхали за кордон та постійно там проживають. Фактично у 2018 році сім`я ОСОБА_7 розпалася.
Таким чином, 19-річний ОСОБА_7 у дуже молодому віці потрапив у несприятливі соціальні умови, внаслідок яких залишився покинутим на одинці без будь-якої підтримки.
З вересня 2018 року і до моменту скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 неофіційно працював у магазині «Мобі Тех» у м. Львові, брав участь у діяльності Волонтерської організації «Скарби Серця» та був активним членом Молодіжної громадської організації «Українська молодь Христові».
Описані обставини вказують на те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
З приводу істотного порушення вимог кримінального процесуального закону апелянт зазначає, в порушення ч.5 ст.27 КПК України про фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувальних технічних засобів у журналі судового засідання від 08.04.2019 року нічого не вказано.
Таким чином, судом було порушено вимоги КПК України щодо обов`язкової технічної фіксації судового засідання.
У даному випадку в матеріалах справи відсутній технічний носій інформації із відеозаписом провадження у Кам`янка-Бузькому районному суді Львівської області, а тому судове рішення підлягає скасуванню на підставі п.7 ч.2 ст.412 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задоволити, думку прокурора ОСОБА_6 та представника органу пробації ОСОБА_9 , які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину,звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Колегією суддів встановлено, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.07.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України та звільненому від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців з покладанням відповідно до ст.76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останнього про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
20.09.2018 року засуджений був ознайомлений з порядком виконання обов`язків, покладених на нього судом, що підтверджується відповідною підпискою.
Постановою фахівця Кам`янка-Бузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_10 від 20.09.2018 року встановлені дні явки до органу виконання покарань: перший та третій понеділок кожного місяця. З постановою засуджений ознайомлений під розписку цього ж дня.
Згідно листа реєстрації засуджений 16.10, 05.11, 17.12.2018 року, та 08.01, 21.01, 04.02.2019 року не з`явився до органу виконання покарань для реєстрації.
Як вбачається з його письмових пояснень, у вказані дні, не з`являвся для реєстрації в органи пробації без поважних на те причин.
Після попередження 21.12.2018 року ОСОБА_7 ще тричі не з`являвся на реєстрацію.
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 в судові засідання на виклики суду першої інстанції також не з`являвся, постанова про його привід не виконана, відтак ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28.03.2019 року його було оголошено в розшук.
Будучи допитаним під час апеляційного розгляду справи засуджений ОСОБА_7 пояснив, що пропускав дні реєстрації в органі пробації у зв`язку із сімейними обставинами, доказів поважності причин неявки суду не надав.
З огляду на те, що ОСОБА_7 не виконував обов`язків, покладених на нього відповідно до вироку суду, а саме не з`являвся для реєстрації у органи пробації, причини його неявки, відповідно до ч. 5 ст. 166 КВК України, не є поважними, колегія суддів приходить до переконання, що згідно з положеннями ст.78 КК України, висновки суду першої інстанції про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_7 є обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що формуляр постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 20.09.2018 року, винесеної фахівцем Кам`янка-Бузького РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_10 , а також інші документи, зокрема попередження, підписка від 20.09.2018 року та листок непрацездатності, не відповідали діючій на той час Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 р. №270/1560, не беруться колегією суддів до уваги.
Адже невідповідність вказаних вище документів чинній на той час Інструкції не спростовує факту того, що засуджений ОСОБА_7 ухилявся від покладених на нього судом обов`язків, що сам засуджений підтвердив в судовому засіданні.
Покликання апелянта на те, що ухвала суду підлягає скасуванню оскільки судом порушено вимоги КПК України щодо обов`язкової технічної фіксації судового засідання, є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, технічна фіксація судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувального технічного засобу в справі щодо ОСОБА_7 не здійснювалася лише 20.02.2019 року у зв`язку із несправністю технічних засобів, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.
При цьому, в матеріалах справи наявні два диски технічної фіксації як звуко- так і відеозаписувальною технікою усіх наступних судових засідань, зокрема: 28.03.2019 року, 08.04.2019 року та судового засідання розгляду справи по суті, яке відбулося 18.04.2019 року.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника є безпідставною та не підлягає до задоволення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну судового рішення, перешкоджали чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, таку слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4