Справа № 551/708/19
Провадження № 1-кп/551/118/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів

медичного характеру, ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області клопотання слідчого СВ Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000170 від 04 червня 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веряця Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, особу з інвалідністю ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , у силу ст. 89 КК України раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

19 липня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання слідчого СВ Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке 17 липня 2019 року затверджено прокурором Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, юристом першого класу ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000170 від 04 червня 2019 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Із змісту клопотання слідує, що ОСОБА_4 04 червня 2019 року, близько 13 год. 30 хв., перебуваючи на території домогосподарства за місцем постійного проживання, що по АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_6 наніс їй кулаками рук три удари по голові та чотири удари по тулубу, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців, що розташовані на передньо - внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, на грудній клітині зліва, по середньо - ключичній лінії на рівні третього ребра, в ділянці підборіддя, навколо правого ока, в ділянці правої щоки, на нижній повіці лівого ока, на верхній губі в ділянці носо-губної складки, на тильній поверхні лівого передпліччя, в середній третині; саден, які розташовані в ділянці правого колінного суглобу / 3 /, на грудній клітині з правої сторони, по лопатковій лінії на рівні 10 12 ребер; крововиливів на слизовій нижньої губи з правої сторони; на слизовій верхньої губи з правої сторони.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити, застосувавши до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_4 відмовився від дачі свідчень щодо обставин вчинення, інкримінованого йому, суспільно - небезпечного діяння.

Захисник особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, - адвокат ОСОБА_8 не вбачала підстав для задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, посилаючись на те, що конфлікт останнього з потерпілою ОСОБА_6 вичерпаний.

Потерпіла ОСОБА_6 у силу ст. 63 Конституції України відмовилася давати свідчення. При цьому, при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру покладалася на розсуд суду.

Вчинене ОСОБА_4 суспільно - небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125, а саме спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Причетність ОСОБА_4 до вчинення, пред`явленого у його вину, суспільно небезпечного діяння підтверджується наступними, перевіреними у судовому засіданні, доказами у їх сукупності та взаємозв`язку:

-даними протоколу огляду з фототаблицями до нього від 04 червня 2019 року, предметом якого являється домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , в якому проживав ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 разом з фактичним чоловіком / а. с. 63 68 /.

Як пояснила у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 наразі вона з чоловіком, який є рідним братом ОСОБА_4 , проживають за іншою адресою у с. Самари Шишацького району Полтавської області;

-висновком експерта № 85 від 05 червня 2019 року, відповідно до якого при судово медичній експертизі ОСОБА_6 у неї були виявлені тілесні пошкодження, які могли утворитися від дії тупих предметів, якими також могли бути удари доленою чи кистю руки зжатої в кулак, ногами, по давності можуть відповідати строку - 05 червня 2019 року та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень / а. с. 69 70 /;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що на початку червня 2019 року, у обідній час між її сином ОСОБА_4 та невісткою ОСОБА_6 виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 наніс останній тілесні ушкодження. Протиправна поведінка ОСОБА_4 була припинена завдяки зусиллям сусіда ОСОБА_10 ;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який звертав увагу суду на те, що ініціатором сварки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у результаті якої останній були спричиненні тілесні ушкодження, була потерпіла, яка, між тим, у той день перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.ст.3,28 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність,недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і кожен має право на повагу до його гідності.

Виходячи з роз`яснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року « Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування », примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб /ст. 96 КК України/ - висновку судово-медичної експертизи.

Згідно з проведеною судово-психіатричної експертиза № 295 від 09 липня 2019 року, ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки деменції внаслідок епілепсії з вираженими порушеннями поведінки, який позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, ОСОБА_4 також страждав на вказаний розлад, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним режимом.

Як убачається з мотивувальної частини експертизи, на час її проведення ОСОБА_4 не заперечував обставини вчинення, інкримінованого йому, суспільно - небезпечного діяння / а.с. 80 87 /.

За правилами ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

Згідно з ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.19 Закону України « Про психіатричну допомогу » примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч.1ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно - небезпечне діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ступінь зниження інтелекту та емоційно вольових розладів на даний час є такими, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період часу, що відноситься до інкримінованих йому дій виявляв ознаки деменції внаслідок епілепсії з вираженими порушеннями поведінки, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, суд, з урахуванням того, що невжиття відносно останнього примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення неминучої шкоди безпосередньо цій особі або іншім особам, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

Виходячи з викладених обставин, суд не приймає до уваги твердження адвоката ОСОБА_5 про відсутність підстав для застосування до її підзахисного примусових заходів медичного характеру.

Запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обиралися та, враховуючи вимоги ст. ст. 131-132, 177, 178 КПК України, підстав для їх визначення суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. ст. 19, 92 - 94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000170 від 04 червня 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: