Справа № 450/245/16-к Провадження № 1-кп/450/5/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув в у відкритому судовому засіданні м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 26.01.2016 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Торчин Луцького району Волинської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючий, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , неодноразово судимий, 14.11.2005 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, 03.02.2006 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 21.08.2008 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.02.2012 року Ковельським районним судом Волинської області за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, 26.02.2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.4 ст. 296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 09.09.2016 року Нововолинським районним судом Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 10.03.2017 року Локачинським районним судом Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що 26 січня 2016 року орієнтовно о 10:30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, повторно, діючи протиправно, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, увійшовши на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , та, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак не зможе перешкодити виконанню задуманого протиправного діяння, спершу постукавши у вхідні двері вище вказаного будинку та переконавшись, що у будинку нікого немає, підійшов до вікна, яке розташоване по праву сторону від вхідних дверей будинку, ставши на підвіконня відчинив кватирку вікна, яка на той час не була зачинена, пропхав руку, голову та незначну передню частину тіла у середину будинку та намагався відчинити дане вікно із середини будинку, щоб в подальшому безперешкодно проникнути до даного помешкання та здійснити крадіжку різного роду матеріальних цінностей, однак своїх злочинних намірів ОСОБА_4 до кінця не довів з причин, ясі не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені потерпілою ОСОБА_5 , яка на той час перебувала у середині даного будинку. В подальшому ОСОБА_4 із місця скоєння кримінального правопорушення скрився.

Таким своїми діями, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням в житло, повторно тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що 25.01.2016 року він звільнився з місць позбавлення волі, а саме після повного відбуття покарання у ВТК №48 за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2013 року. Так як в нього не було коштів на проїзд додому та теплий одяг то він вирішив здійснити крадіжку, щоб отримати кошти.

26.01.2016 року проходячи по АДРЕСА_3 він помітив будинок, в який вирішив проникнути з метою вчинення крадіжки. Спочатку він постукав в двері будинку. Двері йому ніхто не відкрив і після цього він вирішив проникнути в будинок через кватирку вікна, яка на той час була не зачинена пропхав руку, голову та незначну передню частину тіла у середину будинку та намагався відчинити дане вікно із середини будинку. Однак, в цей час його виявила жінка яка була в середині будинку і яка почала кричати. Він зрозумів, що його виявили після чого зник з місця події.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованого йому злочину, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин замаху на крадіжку.
Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України є правильною так як ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з поєднане з проникненням житло, повторно.

За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, у вчиненому ним злочині щиро кається, має на утриманні неповнолітній дітей - ці обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставина, що обтяжує покарання злочину, суд вважає рецидив злочину.
На підставі вищенаведеного, проаналізувавши матеріали кримінальної провадження, враховуючи особу обвинуваченого, те що він посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку психіатра та психіатра не перебуває, потерпіла в своїй заяві висловися, щодо розгляду справи у її відсутності, що суд розцінює як те, що потерпіла при призначені покарання покладається на розсуд суду, те що обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів в тому числі і аналогічної категорії, після вчинення даного злочину був засуджений до покарання яке відбув повністю в місцях позбавлення волі, вчинив замах на тяжкий злочин, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням максимального терміну передбаченого ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст. 15ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України від відбування даного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_4 відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту оголошення вироку.

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду можна отримати одразу після його проголошення. Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Особам які були відсутні під час проголошення вироку, копія вироку буде скерована одразу після його проголошення.

СуддяОСОБА_1