Справа №591/4476/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/468/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші клопотання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2019 року, якою було скасовано повідомлення про підозру

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Берізки, Недригайлівського району та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України по кримінальному провадженні № 0000052 від 11 березня 2019 року,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 . Слідчим суддею не було враховано, що підслідність даної справи була визначена саме за органами поліції заступником Генерального прокурора України. Крім того, помилково зроблено висновок про відсутність доказів на підтвердження шкоди спричиненої злочином, оскільки висновок експерта від 18 жовтня 2019 року за № 19/119/11-3/70е є одним із доказів, а не ключовим.

До Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга захисника ОСОБА_9 на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000052 від 11 березня 2019 року. Скарга мотивована тим, що по кримінальному провадженні відсутні докази об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, оскільки заподіяна шкода не підтверджується бухгалтерською звітністю. Крім того, слідчим було порушено процедуру вручення повідомлення про підозру, а остання не містити печатку.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2019 року скарга захисника про скасування підозри була задоволена. Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що підозра ОСОБА_7 , який обіймав посаду в органі державної лісової охорони, тобто був працівником правоохоронного органу, згідно п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України мала б вручатися слідчим органу державного бюро розслідувань, а не поліції. Крім того, по кримінальному провадженню документально не підтверджуються збитки спричинені ДП «Роменське лісове господарство».

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2019 року слідчим суддею було проголошено лише резолютивну частину ухвали (а. к. п. 109), а повний текст ухвали був оголошений 11 листопада 2019 року (а. к. п. 110 - 113).

Апеляційну скаргу прокурором у кримінальному провадженні подано 15 листопада 2019 року, тобто поза межами строків на апеляційне оскарження.

Однак, беручи до уваги, що прокурором подано апеляційну скаргу в межах 5 денного строку з часу виготовлення повного тексту ухвали слідчого судді, з метою забезпечення права прокурора на доступу до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне заявлене ним клопотання задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2019 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Із матеріалів провадження вбачається, що 07 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000052 були внесені відомості за ч. 4 ст. 191 КК України, зокрема, про те, що лісничий ОСОБА_7 за попередньою змовою з майстром лісу ОСОБА_10 вчинили розтрату ввіреного майна - лісоматеріалів круглих породи «Дуб» у кількості 27 колод на суму 287703,89 грн., чим спричинив ДП «Роменське лісове господарство» майнову шкоду у великих розмірах.

02 серпня 2019 року слідчим в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000052 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 191 КК України за фактом того, що він, обіймаючи посаду лісничого, зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинив розтрату майна - лісоматеріалів круглих пород «Дуб» у кількості 27 колод на суму 287703,89 грн., чим спричинив ДП «Роменське лісове господарство» майнову шкоду у великих розмірах (а. к. п. 5 - 8).

Колегія суддів вважає передчасними висновки слідчого судді стосовно необхідності скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Так, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Зокрема, частинами 1 - 3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім?я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

ЄСПЛ визначив поняття «обґрунтована підозра» у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» і розкрив його, як існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

При цьому, аналогічну позицію Суд висловив і в справах «Selahattin Demirtas v. Turkey», п. 161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п. 88; «Erdagoz v. Turkey», п. 51.

На думку колегії суддів, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя в даному випадку вдався до аналізу обґрунтованості доказів по справі, що для даної стадії кримінального процесу є передчасним.

На думку колегії суддів, з врахуванням стадії розслідування, характеру інкримінованого правопорушення, обсягу матеріалів на обґрунтування підозри, висновки про необґрунтованість підозри виходячи з аналізу лише одного експертного висновку № 19/119/11-3/70е від 18 жовтня 2019 року (а. к. п. 18 - 22) є явно передчасними, оскільки вказаний висновок експерта може свідчити, в тому числі, і про умисне не оприбуткування деревини з метою її подальшої розтрати, як про це зауважив у апеляційній скарзі прокурор.

Тим паче, що прокурор у своїй апеляційній скарзі зазначає і про висновок ДСЛП «Харківлісозахист», згідно якого вилучення деревини відбулося саме з кварталу № 59 Недригайлівського лісництва.

Що стосується висновків слідчого судді з приводу порушення правил підслідності даного кримінального провадження, то вони на думку колегії суддів є також передчасними.

Так, слідчий суддя підставою для такого висновку зазначив, що Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає 3 різновиди підслідності: предметну (ст. 216 КПК), територіальну (ст. 218 КПК) та інстанційну (ч. 5 ст. 36 КПК) і зробив висновок про порушення слідчим, саме інстанційної підсудності.

Разом з тим, слідчим суддею поза увагою залишено положення ч. 5 ст. 36 КПК України, яка передбачає, що Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь - якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в законі існує лише імперативна заборона на визначення підслідності кримінальних проваджень підслідних НАБУ, стосовно інших кримінальних проваджень такої заборони не існує.

В матеріалах кримінального провадження наявна постанова про визначення підсудності від 16 липня 2019 року першого заступника Генерального прокурора кримінального провадження № 0000075 від 07 травня 2019 року за ч. 2 ст. 191 КК України (а. к. п. 36 - 37), яка скасована не була і якою було визначено повноважений орган досудового розслідування СУ ГУНП у Сумській області.

Крім того, кримінальне провадження № 0000075 та кримінальне провадження № 0000052 постановою прокурора 16 липня 2019 року були об`єднанні в одне кримінальне провадження під номером № 0000052 (а. к. п. 35). При цьому, вище зазначені постанови свідчать про вчинення злочину однією і тією групою осіб.

Таким чином, повідомлення про підозру зроблене 17 липня 2019 року, тобто після об`єднання кримінальних проваджень вказує на відсутність підстави для однозначного висновку про не уповноважений орган досудового розслідування.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими, а висновки слідчого судді передчасними.

За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 178, 181, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2019 року. якою скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України по кримінальному провадженні № 0000052 від 11 березня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарга захисника ОСОБА_9 на повідомлення слідчого від 17 липня 2019 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України по кримінальному провадженні № 0000052 від 11 березня 2019 року.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4