ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2751/19 Справа № 208/5268/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року про звільнення умовно-достроково від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривого Рогу Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання.
Задовольняючи подання ДУ Кам`янська виправна колонія (№34) суд першої інстанції зазначив, що враховуючи той факт, що засуджена відбула 3/4 частини покарання, має заохочення, стягнень не має, вимог режиму дотримується, приймає активну участь у житті відділення, висловлює щире каяття щодо вчиненого злочину, суд вважає, що остання своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що засуджена за майже 5 років відбування покарання має лише одне заохочення та відповідно до матеріалів особової справи за весь період покарання характеризується негативно. Вказує, що відповідно до характеристики від 26 квітня 2018 року засуджена до роботи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє, з березня по листопад 2017 року взагалі не працювала, була звільнена за власним бажанням.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Засуджена під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання установи, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджена вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 червня 2014 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 вересня 2014 року вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 червня 2014 року змінено в частині призначення покарання та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 листопада 2013 року по 17 вересня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики, ОСОБА_7 , відбуває покарання у ДУ Кам`янська виправна колонія (№34) у виді позбавлення волі з 21 листопада 2014 року, працевлаштована у майстерні установи підсобним робітником першого тарифного розряду, залучається до виконання робіт з благоустрою колонії установи та прилеглої території, до суспільно-корисних робіт відноситься сумлінно та відповідально, у роботі проявляє старанність та ініціативу. Крім того, засуджена ОСОБА_7 має заохочення від 19 квітня 2019 року за добросовісне ставлення до праці, стягнень не має, приймає активну участь у житті відділення та своєю сумлінною поведінкою є взірцем для інших засуджених. Також засуджена провину у скоєному злочині визнає, питання її побутового влаштування вирішено позитивно, що свідчить про те, що засуджена довела своє виправлення.
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Сам факт, що засуджена раніше характеризувалася негативно та у період з березня по листопад 2017 року не була працевлаштована не може свідчити про відсутність критичного ставлення до вчиненого злочину та подання нею негативного прикладу для інших засуджених. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту прокурор не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи прокурорапро те, що засуджена має лише одне заохочення, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що наполягав у своїй апеляційній скарзі прокурор.

Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженою свого виправлення та про відсутність підстав для її звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року про звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4