КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 24 липня 2019 року апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , кожного окремо на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року,

за участі: представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотаннястаршого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_12 , та накладено арешт, зокрема, на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення у майбутньому цивільного позову, а також зважаючи на те, що вказане майно є об`єктом кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокати ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , кожен окремо, подали апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року в частині накладення арешту на вищевказані квартири, та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Щодо строку на апеляційне оскарження, то представники власників майна зазначають, що розгляд клопотання слідчого відбувався за відсутності власників майна та їх представників, і копію прийнятого рішення вони не отримували.

Також, автори апеляційної скарги зазначають про незаконність ухвали слідчого судді.

Так, адвокат ОСОБА_5 звертає увагу на те, що арешт на вказане нерухоме майно, належне ОСОБА_6 накладався слідчим суддею з метою можливої конфіскації майна або задоволення цивільного позову у кримінальному провадженні, яке стосується неправомірних дій службових осіб ТОВ «Консоль», ТОВ «СТРІМ-АВТО» та ТОВ «Реал Естейт», які є предметом розслідування у кримінальному провадженні від 14 серпня 2013 року за № 0000642.

Адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зазначають про те, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не було встановлено, що власники майна мають відношення до кримінального провадження у рамках якого накладено арешт на майно останніх, їм не повідомлено про підозру та не пред`явлено цивільного позову, отже безпідставно накладено арешт.
Крім того, на переконання адвоката ОСОБА_7 належні ОСОБА_8 об`єкти нерухомості не можуть бути об`єктом кримінального правопорушення, чи майном набутим злочинним шляхом, оскільки придбано на підставі Договорів про спільну діяльність по дольовій участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку №№ 1959/321-22 (р), 1958/321-21 (р) від 21 жовтня 2002 року, що були укладені з ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» і виконані ОСОБА_8 в повному обсязі.

Також автори апеляційних скарг зазначають, що будь-яких документів, які б підтверджували право власності на вищезазначені арештовані квартири, слідчим до суду не було надано і судом не досліджувались. Разом з цим, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є власниками вказаного майна, і жодних ознак причетності останніх до вищевказаного кримінального провадження органом досудового розслідування не встановлено.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання було завчасно проінформовано прокуратуру міста Києва, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді оскаржена в частині накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді лише в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власників майна, кожен з яких підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити поновивши строк на апеляційне оскарження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження видно, що клопотання слідчого розглядалося слідчим суддею за відсутності власників майна та їх представників, і копію прийнятого рішення останні не отримували, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити авторам апеляційних скарги строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, Головним управлінням МВС України в м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань14 серпня 2013 року під № 0000642, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування стало відомо, що невстановлені слідством службові особи ТОВ фірма «Консоль ЛТД» (), ТОВ фірма «Реал Естейт» (), ТОВ «Голандський дім» () у період часу з 27 грудня 2005 року по 16 вересня 2008 року, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, уклали кредитні договори із службовими особами ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (філія «Кримське Центральне відділення Промінвестбанку» - ), а саме: кредитний договір № 09-0076/2-1 від 16 січня 2007 року; кредитний договір № 09-0596/2-1 від 01 березня 2007 року; кредитний договір № 09-2462/2-1 від 27 липня 2006 року; кредитний договір № 20-0522/2-1 від 25 березня 2008 року; кредитний договір № 20-5201/2-1 від 03 серпня 2007 року; кредитний договір № 20-5424/2-1 від 09 жовтня 2007 року; кредитний договір № 35-08 від 16 липня 2008 року; кредитний договір № 43-08 від 16 вересня 2008 року; кредитний договір № 61-2007 від 09 жовтня 2007 року; кредитний договір № 86-2007 від 28 грудня 2007 року; кредитний договір № 160 від 27 грудня 2005 року, всього на загальну суму 436000000,00 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, службові особи ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ фірма «Реал Естейт», ТОВ «Голандський дім» ухиляються від виконання взятих на себе обов`язків та проводять заходи, направленні на відчуження заставного та іпотечного майна.

Станом на 24 липня 2013 року заборгованість за вищевказаними договорами становить 1052745,71 грн. і дій, спрямованих на сплату заборгованості, позичальником не вчинено.

10 жовтня 2013 року старший слідчий в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_12 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить:

1) ТОВ «Консоль ЛТД» () та ТОВ «СТРІМ-АВТО» (), а саме на:

- квартири №№ 5, 8, 18, 19, 20, 32, 33, 36, 43, 47, 50, 56, 57, 61, 65, 77, 78, 82, 83, 95 в житловому будинку за адресою: місто Київ, вул. Золотоустівська, 50;

- гаражі №№ 2, 5, 14 в житловому будинку за адресою: місто Київ, вул. Золотоустівська, 50;

2) ТОВ «РЕАЛ Естейт» (), а саме на:

- нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (група приміщень № 45), з № 1 по № 23 (група приміщень № 48);

- офіс (в літ. «А»), загальною площею 429,20 кв. м., які знаходяться за адресою: місто Київ, вул. Дмитрівська, 46;

3) ТОВ «Консоль ЛТД» (), а саме на банківські рахунки:

- №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_31 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 , НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , НОМЕР_44 , НОМЕР_45 , НОМЕР_46 , НОМЕР_47 , НОМЕР_48 , НОМЕР_49 , НОМЕР_50 , НОМЕР_51 , НОМЕР_52 , НОМЕР_53 , НОМЕР_54 , НОМЕР_55 , НОМЕР_56 , НОМЕР_57 , НОМЕР_58 , НОМЕР_59 , НОМЕР_60 , НОМЕР_61 , НОМЕР_62 , НОМЕР_63 , НОМЕР_64 , НОМЕР_65 , НОМЕР_66 , НОМЕР_67 , НОМЕР_68 , НОМЕР_69 , НОМЕР_70 , НОМЕР_71 , НОМЕР_62 , НОМЕР_72 , НОМЕР_63 , НОМЕР_73 , НОМЕР_72 , НОМЕР_74 , НОМЕР_75 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_76 , НОМЕР_77 , НОМЕР_78 , НОМЕР_79 , НОМЕР_80 , НОМЕР_81 , НОМЕР_82 , НОМЕР_73 , НОМЕР_83 , НОМЕР_84 , НОМЕР_85 , НОМЕР_28 , НОМЕР_30 , НОМЕР_86 , НОМЕР_87 , НОМЕР_88 , НОМЕР_89 , НОМЕР_90 , НОМЕР_91 , НОМЕР_92 , НОМЕР_93 , НОМЕР_94 , НОМЕР_95 , НОМЕР_96 , НОМЕР_97 , НОМЕР_98 , НОМЕР_99 , НОМЕР_100 , НОМЕР_101 , НОМЕР_102 , НОМЕР_103 , НОМЕР_104 , НОМЕР_105 , НОМЕР_46 , НОМЕР_106 , НОМЕР_107 , НОМЕР_54 , НОМЕР_108 , НОМЕР_109 , НОМЕР_110 , НОМЕР_111 , НОМЕР_112 , НОМЕР_113 , НОМЕР_114 , НОМЕР_115 , НОМЕР_116 , НОМЕР_117 , НОМЕР_118 , НОМЕР_119 , НОМЕР_120 , НОМЕР_121 , НОМЕР_122 , НОМЕР_123 , НОМЕР_124 , НОМЕР_125 , НОМЕР_126 , НОМЕР_127 , НОМЕР_128 , НОМЕР_129 , НОМЕР_130 , НОМЕР_131 , НОМЕР_132 , НОМЕР_133 , НОМЕР_134 , НОМЕР_135 , НОМЕР_135 , НОМЕР_135 , НОМЕР_136 , НОМЕР_137 , НОМЕР_138 , НОМЕР_139 , НОМЕР_140 , НОМЕР_141 , НОМЕР_142 , НОМЕР_143 , НОМЕР_144 , НОМЕР_145 , НОМЕР_146 , НОМЕР_147 , НОМЕР_148 , НОМЕР_149 , НОМЕР_150 , НОМЕР_151 , НОМЕР_152 , НОМЕР_153 , НОМЕР_154 , НОМЕР_155 , НОМЕР_156 , НОМЕР_157 , НОМЕР_158 , НОМЕР_159 , НОМЕР_160 , НОМЕР_161 , НОМЕР_162 , НОМЕР_163 , НОМЕР_164 , НОМЕР_165 , НОМЕР_166 , НОМЕР_167 , НОМЕР_168 , НОМЕР_169 , НОМЕР_170 , НОМЕР_170 , НОМЕР_171 , НОМЕР_172 , НОМЕР_173 , НОМЕР_174 , НОМЕР_175 , НОМЕР_176 , НОМЕР_177 , НОМЕР_178 , НОМЕР_179 , НОМЕР_135 , НОМЕР_134 , НОМЕР_180 , НОМЕР_181 , НОМЕР_181 , НОМЕР_182 , НОМЕР_134 , НОМЕР_180 , НОМЕР_183 , НОМЕР_184 , НОМЕР_185 , НОМЕР_186 , НОМЕР_187 , НОМЕР_188 , НОМЕР_189 , НОМЕР_190 , НОМЕР_191 , відкриті у Кримському центральному відділенні ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (МФО 320430), адреса: 95911, місто Сімферополь, вул. Севастопольська, 10;
- №№ НОМЕР_192 , НОМЕР_192 , НОМЕР_177 , НОМЕР_138 , НОМЕР_193 , НОМЕР_194 , НОМЕР_195 , НОМЕР_196 , НОМЕР_197 , НОМЕР_198 , НОМЕР_199 , НОМЕР_200 , НОМЕР_201 , НОМЕР_202 , НОМЕР_203 , НОМЕР_204 , НОМЕР_205 , НОМЕР_206 , НОМЕР_207 , НОМЕР_208 , НОМЕР_209 , НОМЕР_210 , НОМЕР_211 , НОМЕР_212 , НОМЕР_213 , НОМЕР_214 , НОМЕР_215 , НОМЕР_216 , НОМЕР_217 , НОМЕР_218 , НОМЕР_219 , НОМЕР_139 , НОМЕР_178 , НОМЕР_205 , НОМЕР_220 , НОМЕР_221 , НОМЕР_217 , НОМЕР_222 , НОМЕР_223 , НОМЕР_194 , НОМЕР_194 , НОМЕР_224 , НОМЕР_225 , НОМЕР_226 , НОМЕР_227 , НОМЕР_228 , НОМЕР_229 , НОМЕР_230 , НОМЕР_231 , НОМЕР_232 , НОМЕР_233 , НОМЕР_234 , НОМЕР_235 , НОМЕР_236 , НОМЕР_237 , НОМЕР_238 , НОМЕР_239 , НОМЕР_240 , НОМЕР_241 , НОМЕР_242 , НОМЕР_243 , НОМЕР_244 , НОМЕР_245 , НОМЕР_246 , НОМЕР_247 , НОМЕР_248 , НОМЕР_249 , НОМЕР_250 , НОМЕР_251 , НОМЕР_252 , НОМЕР_253 , НОМЕР_254 , НОМЕР_255 , НОМЕР_256 , НОМЕР_257 , НОМЕР_258 , НОМЕР_259 , НОМЕР_260 , НОМЕР_261 , НОМЕР_262 , НОМЕР_263 , НОМЕР_264 , НОМЕР_265 , відкриті у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (МФО 300012), адреса: 01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року вказане клопотання слідчого було задоволено, та накладено арешт, в тому числі і на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Так, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак старший слідчий в ОВС СУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_11 , обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про можливість накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , з метою забезпечення цивільного позову.

Зокрема, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України (в редакції, яка діяла з останніми змінами, внесеними Законом № 314-VІІ від 23.05.2013 року), арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних чи юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Оскільки на час внесення клопотання про накладення арешту на згадані вище квартири, а також на час розгляду цього клопотання слідчим суддею жодна особа у даному кримінальному провадженні не набула статусу підозрюваного або обвинуваченого і в ньому відсутні особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, то арешт на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ,не може бути накладений не тільки з метою забезпечення цивільного позову, як то визначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, а і з метою можливої конфіскації майна, про яку, крім іншого, було зазначено в клопотанні слідчого.

Також слід зазначити, що у клопотанні слідчого не вказано фактичних власників зазначеного нерухомого майна станом на час внесення клопотання та не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Це свідчить про те, що слідчим було подано до суду клопотання без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя замість того, щоб повернути його слідчому для усунення недоліків, як то визначено ч. 3 ст. 172 КПК України, безпідставно його розглянув та необґрунтовано задовольнив.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що ні слідчий у клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власників.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційні скарги - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити адвокатам ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , строк на апеляційне оскарження та задовольнити їх апеляційні скарги.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року, в частині якою задоволено клопотаннястаршого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , та накладено арешт, на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_12 , про накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/1989/2019 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1