Номер провадження: 11-сс/813/987/19
Номер справи місцевого суду: 521/9021/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 31.05.2019 року, якою було відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні №0002360, внесеному до ЄРДР 13.12.2018 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , від 31.05.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні №0002360, внесеному до ЄРДР 13.12.2018 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, ризики доведені, підозра обґрунтована, звертала увагу на особу підозрюваного.

У зв`язку з викладеним прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 31.05.2019 року, і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.

Позиції учасників судового розгляду.
Захисник і підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Прокурор у судовому засіданні підтримала свою апеляційну скаргу в повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши прокурора, захисника і підозрюваного, дослідивши матеріали провадження та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаних норм кримінального процесуального закону, оскільки у ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину при таких обставинах.

ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, не маючи передбаченого законодавством дозволу, обов`язковість якого регламентовано п.п. 2, 4, 9, 10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та главами 2, 12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, придбав пістолет Макарова ПМ № НОМЕР_1 калібру 9х18 мм., тридцять патронів калібру 7,65х17 мм., чотири патрона калібру 6,35 мм., патрон калібру 7,62х54R, двадцять два патрони калібру 9х18 мм, рушницю 12-го калібру «Maverick Model 88»б/н , карабін 36-го калібру (.410) «САЙГА - 41ОК - 01» б/н, сім патронів калібру 9мм, вісімдесят п`ять патронів 36-го калібру, десять патронів12 калібру.

В подальшому ОСОБА_9 , не маючи передбаченого законодавством дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання в приміщенні квартири своєї дружини ОСОБА_10 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , пістолет Макарова ПМ № НОМЕР_1 калібру 9х18 мм, тридцять патронів калібру 7,65х17 мм, чотири патрона калібру 6,35 мм, патрон калібру 7,62х54R, вісім патронів з двадцяти двох калібру 9х18 мм.

Рушницю12-го калібру «Maverick Model 88»б/н, карабін 36-го калібру (.410) «САЙГА - 41ОК - 01» б/н, сім патронів калібру 9мм, вісімдесят п`ять патронів 36-го калібру, десять патронів 12 калібру, ОСОБА_9 незаконно зберігав в приміщенні тимчасового користування, гаражі № НОМЕР_2 гаражного кооперативу ПП «Простор» розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, СМТ Таірова, вул. Генерала Петрова 37.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку, від 15.02.2019 року, висновком експерта, від 03.04.2019 року, висновком експерта, від 04.04.2019 року, протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд приймає до уваги такі обставини.

Прокурор вказувала на те, що існують ризики того, що підозрюваний може вчинити інший злочин, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на експерта, спеціаліста.

Разом з тим, стороною обвинувачення не було надано відомостей на підтвердження існування вказаних ризиків.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вмотивовано звернув увагу на те, що ризик незаконного впливу на експерта не знаходить свого підтвердження, оскільки всі можливі експертизи вже проведені.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги доводи оскарженої ухвали відносно того, що підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування або суду, на першу вимогу з`являвся до слідчого та у судове засідання.

Вказані факти прокурором не спростовані.

Крім того, ОСОБА_9 до апеляційного суду з`явився за першим викликом, відомості про вчинення підозрюваним іншого злочину відсутні.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя вмотивовано зазначив, що сторона обвинувачення не обґрунтувала належним чином недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, той факт, що ОСОБА_9 раніше не судимий, хоча і є громадянином Р. Азейбарджан, однак тривалий час проживає в Україні, має тимчасову посвідку на проживання, одружений на громадянці України, неофіційно працює на ринку, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим.

Що стосується посилання прокурора на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 апеляційний звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів,і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що враховуючи обґрунтованість підозри і тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, ризики, які зазначені у клопотанні слідчого повністю не виключаються, між тим, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного є достатнім застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Крім цього, як зазначив прокурор в судовому засіданні апеляційного суду, з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підозрюваний ОСОБА_8 не порушував обов`язки, покладені на нього слідчим суддею, що підтверджує висновок слідчого судді про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідність обмеження права підозрюваного на свободу на даній стадії досудового розслідування стороною обвинувачення не доведена.

За таких обставин, апеляційним судом встановлена відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 31.05.2019 року, якою було відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні №0002360, внесеному до ЄРДР 13.12.2018 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4