ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/697/19 Справа № 185/9088/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 представника ТОВ «ДАРПАК» власників арештованого майна на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування цілісним майновим комплексом, що розташовані за адресою: м. Павлоград, вул. Преображенська (колишня назва вулиці - Іскровська), 1, тобто на усі службові, робочі, офісні, виробничі, господарські, технічні, обслуговуючі будівлі, приміщення, споруди.
Рішення суду обґрунтовано тим, що в порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатором боржника ПАТ «Завод Палмаш», було призначено проведення перших торгів цілісного майнового комплексу ПАТ «Завод Палмаш» з початковою вартістю вдвічі нижчою за її оціночну вартість і без урахування вартості нестандартного підключення до електромережі, а саме відповідно до протоколу №1 про проведення аукціону з продажу цілісного майнового комплексу боржника ПАТ «ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ЗАВОД АВТОМАТИЧНИХ ЛІНІЙ І МАШИН» від 04.03.2019 року № 1. Переможцем аукціону було визначено ТОВ «ДАРПАК» за запропонованою ціною 25 765 539 (Двадцять п`ять мільйонів сімсот шістдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять ) грн. 99 коп.
Таким чином, як зазначив суд, кредиторам та власникам ПАТ «Завод Палмаш», ліквідатором боржника було спричинено майнової шкоди на суму 33 583 160, 09 грн.
Реалізація цілісного майнового комплексу відбулася 04.03.2019 товарною біржею «Катеринославська» (), переможцем визнано ТОВ «ДАРПАК» ().
Тому, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно цілісний майновий комплекс за адресою м. Павлоград, вул. Преображенська (колишня назва вулиці - Іскровська), 1.

В апеляційній скарзі:

- адвокат просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у зв`язку з неповнотою, на його думку, судового розгляду та невідповідністю висновків суду викладених в Оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що оскаржувана ухвала була постановлена без участі представника товариства з обмеженою відповідальністю "Дарпак", чиї права обмежуються внаслідок накладення арешту майна.
Вважає, що продаж майна боржника цілісним майновим комплексом за сукупною вартістю визнаних вимог кредиторів (ч. 1 ст. 43 Закону про банкрутство) є обов`язковою умовою початку продажу майна боржника
На його думку, законодавець не визначає обов`язком ліквідатора здійснювати експертну оцінку усіх активів боржника, він вправі на власний розсуд визначити початкову вартість майна, яке виставляється на аукціон. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.11.2018р. по справі № 922/719/16, у постанові від 16.01.2019р. по справі № 915/210/15.
Вважає, що відомості, викладені слідчим у клопотанні щодо заниження початкової вартості майна боржника вочевидь не відповідають дійсності та не грунтуються на вимогах закону.
В постанові слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 02.04.2019 року цілісний майновий комплекс визнано речовим доказом, проте жодним чином не зазначено, які саме обставини або факти можуть бути доказані ним. Не надано оцінку, які саме обставини кримінального провадження мають бути підтверджені цілісним майновим комплексом.
На його думку, слідчим не надано, а слідчим суддею не досліджено доказів і не встановлено обставин, які підтверджують наявність ризиків приховання або втратити ЦМК як речового доказу. Не проаналізовано яким чином факт володіння, використання та розпорядження ЦМК ТОВ «Дарпак» може вплинути на його доказове значення.
Вважає, що слідчим суддею не обгрунтовано які потреби досудового розслідування виправдовують необхідність такого ступеню втручання в права ТОВ «Дарпак» як арешт майна шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування.
Копія ухвали слідчого судді від 05.04.2019р. у справі № 185/9088/17 не надсилалась на адресу ТОВ «Дарпак». Про існування арешту майна ТОВ «Дарпак» стало відомо 12.04.2019р. при отриманні інформаційної довідки № 163329519 від 12.04.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зі змістом Оскаржуваної ухвали представник ТОВ «Дарпак» ознайомився 15.04.2019р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
26.04.2019р. ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_9 клопотання було задоволено частково - скасовано заборону користування цілісним майновим комплексом, по вул. Преображенська, 1, м. Павлограда, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2019 року належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Дарпак», яка накладена ухвалою слідчого судді від 05 квітня 2019 року. Заборона на відчуження та розпорядження майном, накладена Оскаржуваною ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 , не скасована.

Заслухавши доповідь судді, думку апелянта, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора, який прохав залишити скаргу без задоволення, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді відповідно до ст. 395 КПК подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Враховуючи, що з копією оскаржуваної ухвали слідчого судді апелянт ознайомився лише 15.04.2019 року, колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновлення апелянту строку апеляційного оскарженні судового рішення, як пропущеного з поважних причин.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що 22.03.2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 191 КК України.
В ході проведення досудового розслідування, встановлено, що в період з 2013-2017 роки в органах Територіального сервісного центру знято з обліку 8 транспортних засобів, а саме 21.11.2017 знято з обліку 5 транспортних засобів, 04.09.2013 2, 18.06.2013 1. Вказані обставини, на думку слідчого, можуть свідчити про протиправні дії ліквідатора зазначеного підприємства.
Слідчим зазначено, що13.02.2018 ПАТ «Завод Палмаш» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено ОСОБА_10 .
Відповідно до «Звіту про оцінку майна № РСМ-1118-001-заг» нежитлових будівель та споруд (61 позиція), обладнання (371 позиція), майно (60 позицій), транспортні засоби (11 позицій), що розташовані за адресою: м. Павлоград, вул. Преображенська (колишня назва вулиці - Іскровська) 1, ринкова (оціночна) вартість об`єктів оцінки станом на 01.11.2018 складає 49 987 500,08 грн. без врахування ПДВ.
Зазначено, що в порушення вимог ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до ліквідаційної маси ліквідатором ОСОБА_10 не було включено договірну потужність нестандартного підключення до електромережі, яка на ПАТ «Завод Палмаш» була потужністю 2,84 мВт та у відповідності із постановою НКРЕКП від 18.12.2018р. № 1965, при нестандартному підключенні до електромережі в період з 22.12.2018 по 31.12.2020 року, питома вартість приєднання 1 кВт потужності, визначену згідно з СОУ-Н МЕВ 45.2-:2016 «Укрупнені показники вартості будівництва підстанцій напругою від 6 кВ до 150 кВ та ліній електропередавання напругою від 0,38 кВ до 150 кВ. Норми», як усереднений показник вартості створення 1 кВт потужності на рівні 3,48 тис. грн/кВт (без податку на додану вартість). Тобто навмисно, зловживаючи своїм службовим становищем, ліквідатор занизив вартість цілісного майнового комплексу ПАТ «Завод Палмаш» на 9 361 200 грн. ((2840кВт-150 кВт)* 3480 грн.).
Початкова вартість цілісного майнового комплексу боржника
ПАТ «Завод Палмаш», з урахуванням оцінки та всієї ліквідаційної маси, мала становити 59 348 700,08 грн.
В порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатором боржника ПАТ «Завод Палмаш», було призначено проведення перших торгів цілісного майнового комплексу ПАТ «Завод Палмаш» з початковою вартістю вдвічі нижчою за її оціночну вартість і без урахування вартості нестандартного підключення до електромережі, а саме відповідно до протоколу №1 про проведення аукціону з продажу цілісного майнового комплексу боржника
ПАТ «ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ЗАВОД АВТОМАТИЧНИХ ЛІНІЙ І МАШИН» від 04.03.2019 року № 1, переможцем аукціону було визначено ТОВ «ДАРПАК» за запропонованою ціною 25 765 539 (Двадцять п`ять мільйонів сімсот шістдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять ) грн. 99 коп.
Таким чином, кредиторам та власникам ПАТ «Завод Палмаш», ліквідатором боржника було спричинено майнової шкоди на суму 33 583 160, 09 грн.
Реалізація цілісного майнового комплексу відбулася 04.03.2019 товарною біржею «Катеринославська» (), переможцем визнано ТОВ «ДАРПАК» ().
В клопотанні було зазначено, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно цілісний майновий комплекс за адресою м. Павлоград, вул. Преображенська (колишня назва вулиці - Іскровська), 1. з метою використання їх під час досудового розслідування в якості речового доказу, а саме для можливості проведення слідчих дій, зокрема проведення відповідних судових експертиз з метою встановлення завданої матеріальної шкоди, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження предметів кримінального правопорушення, оскільки існують ризики вчинення зазначених дій особами, у яких вилучено вказане майно, з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності.
В силу вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого під час обшуку майна з огляду на те, що на даний час проводиться судово-економічна експертиза у даному кримінальному провадженні.
Крім того, на даний час, вирішено питання підслідності вказаного кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, є підстави обґрунтовано вважати, що майно, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу. Арешт на зазначене майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.
Що стосується апеляційних доводів щодо невірної підслідності даного кримінального провадження, то колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність, оскільки дане питання вирішено, у передбаченому Законом порядку.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 представника ТОВ «ДАРПАК» власників арештованого майна, - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року про накладення арешту на майно, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4