Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001353, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2018 приблизно о 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у вестибюлі станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен», де раптом у нього виник злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен», яка знаходиться в Оболонському районі м. Києва.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» перебуваючи при цьому у вестибюлі вище вказаної станції метро, ОСОБА_5 07.09.2019 о 14 год. 12 хв., використовуючи мобільний телефон марки «Nokia» модель «106.1», imei: НОМЕР_1 в середині якого встановлено сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 здійснив дзвінок на телефон спецлінії управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП у м. Києві, в ході якого, достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку загального страху і невпевненості в населення, порушить громадську безпеку, повідомив оператору управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП у м. Києві про підготовку вибуху на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен», яка знаходиться в Оболонському районі м. Києва. Тим самим, реалізував свій злочинний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

В ході виїзду слідчо-оперативної групи на станцію метро «Почайна» КП «Київський метрополітен», яка знаходиться в Оболонському районі м. Києва, вище вказане повідомлення ОСОБА_5 про підготовку вибуху на станції метро «Почайна», не підтвердилося. Перевіркою зазначеного повідомлення встановлено, що вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин на станції метро «Почайна», не виявлено, а повідомлення про підготовку вибуху є завідомо неправдиве.

07.09.2019 о 15 год. 10 хв., в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому в присутності двох понятих у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено мобільний телефон марки «Nokia» «106.1», imei: НОМЕР_1 та поміщено до спец. пакету «Національна поліція України» EXP 0175206 з пояснювальним написом та підписи учасників слідчої дії.

Також, вилучений мобільний телефон марки «Nokia» «106.1», imei: НОМЕР_1 та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 згідно постанови про визнання предметів речовими доказами, приєднання до матеріалів кримінального провадження від 07.09.2019 є речовими доказами.

За таких обставин, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вказаний мобільний телефон. Підставою, у зв`язку з якою потрібно накласти арешт на майно, а саме на вищевказаний мобільний телефон є те, що він визнаний речовим доказом по справі і у разі повернення його власнику може бути передані іншій особі, знищений або спотворений в будь-який спосіб.

В судове засідання слідчий та власник майна не з`явились. Слідчий звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути клопотання без її участі, просила його задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі слідчого та власника тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001353, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

07.09.19 в ході проведення затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» «106.1», imei: НОМЕР_1 .

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 07.09.2019 мобільний телефон марки «Nokia» «106.1», imei: НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001353 від 07.09.2019 року.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на мобільний телефон марки «Nokia» модель «106.1», imei: НОМЕР_1 та сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , які були вилучені у ОСОБА_5 в ході затримання особи, який проводився на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен».

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1