КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-cc/824/4098/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах власника майна (підозрюваної) ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві), управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 і накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження вказаного рухомого майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах власника майна (підозрюваної) ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна. Зокрема, апелянт зазначає, що 17 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001188 ОСОБА_7 була повідомлена про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 209 КК України. Крім того, автор апеляції вказує, що 28 травня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001188 від 19 квітня 2017 року було завершене та, відповідно до вимог ч. 6 ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження надано доступ до матеріалів кримінального провадження і на даний час триває ознайомлення із зібраними матеріалами та речовими доказами у кримінальному провадженні. Також апелянт звертає увагу, що оскаржуваною ухвалою повторно накладено арешт на автомобіль, що не передбачено чинним кримінально-процесуальним законодавством. На думку автора апеляції, прокурор ОСОБА_8 , в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, не повідомив слідчому судді про наявність судового рішення, яким було накладено арешт на автомобіль, та намагався вдруге накласти арешт на автомобіль шляхом заборони розпорядження, користування та володіння, незважаючи на те, що дане питання вже розглядалося слідчим суддею і є судове рішення, яке набрало законної сили. При цьому захисник наголошує, що 27 травня 2019 року прокурор подав клопотання про накладення арешту на автомобіль саме після того, як захисник підозрюваної звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою від 13 лютого 2019 року на бездіяльність осіб, які проводять досудове розслідування, та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 001188 від 19 квітня 2017 року, щодо повернення автомобіля, а слідчим суддею було відкрите провадження № 757/7601/19-к. Крім того, автор апеляції вказує, що, згідно зі ст. 1 Протоколу Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що захисником ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, Управлінням з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001188, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2017 року за підозрами ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 209; ст. 366-1 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358; ч. 3 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 209; ст. 366-1 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що співробітники Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, а з 06 листопада 2015 року Головного управління Національної поліції в Київській області, зокрема, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з оперуповноваженим Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 , громадянкою ОСОБА_7 , іншими не встановленими слідством особами, у період 2006 2016 років, виконуючи обов`язки по нарахуванню і виплаті заробітної плати всьому особовому складу підрозділів апарату, відкрили шляхом шахрайства, підроблення та використання підроблених документів зарплатні карткові рахунки в АБ «Укргазбанк» на 24 підставні особи, які не перебували у трудових відносинах з ГУ МВС України в Київській області та ГУ НП в Київській області і, відповідно, не мали права на отримання заробітної плати у вказаних установах, після чого вони тривалий час підробляли та подавали до банку платіжні відомості на виплату заробітної плати 24 підставним особам, перераховуючи грошові кошти на карткові рахунки, які в подальшому знімали з банкоматів і у такий спосіб заволоділи бюджетними коштами в сумі 12225989 гривень.

Отримуючи з 2007 року значні суми готівкових коштів, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під керівництвом ОСОБА_11 вирішили їх легалізувати.

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_9 02 квітня 2014 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, уклав угоду з громадянином ОСОБА_12 на придбання автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER», 2008 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , вартість якого за висновком експерта на дату придбання становила 710800 гривень.

Для надання правомірного вигляду придбання та користування вказаним автомобілем, ОСОБА_9 02 квітня 2014 року, перебуваючи в місті Києві по вул. Братиславська, 52, зареєстрував його у підрозділі ВРЕР-4 УДАІ МВС в місті Києві на підставі довідки-рахунку ВІА № 443814 від 02 квітня 2014 року, виданої ТОВ «АВТО-АЙЛЕНД», та отримав свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 від 02 квітня 2014 року на своє ім`я. Надалі ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_7 використовували автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», номерний знак НОМЕР_2 , для власних потреб.

З метою подальшої легалізації незаконно здобутого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , 16 серпня 2017 року у Територіальному сервісному центрі 3246 МВС України, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Льва Толстого, 2, уклали договір купівлі-продажу від 16 серпня 2017 року № 3246/2017/584962, відповідно до якого ОСОБА_9 продав транспортний засіб «TOYOTA LAND CRUISER», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , ОСОБА_7 за ціною 149000 гривень.

На підставі вказаного договору ОСОБА_7 здійснила перереєстрацію транспортного засобу на своє її ім`я і, отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 від 16 серпня 2017 року на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», номерний знак НОМЕР_1 , спільно із ОСОБА_9 продовжували використовувати його для власних потреб.

17 травня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її співмешканець ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлені про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 209; ст. 366-1 КК України.

Факт користування підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_9 транспортним засобом «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , 2008 року випуску, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також інформацією Територіального сервісного центру про те, що підставою реєстрації права власності за ОСОБА_7 автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , є договір купівлі-продажу, укладений в ТСЦ за № 3246/2017/584962 від 16 серпня 2017 року.

Органи досудового розслідування вважають, що автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», який належить на праві власності ОСОБА_7 , є майном, набутим в результаті вчинення кримінальних правопорушень, із корисливих мотивів, за рахунок коштів, здобутих злочинним шляхом і є предметом злочину легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

07 червня 2019 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з висновком судової авто-товарознавчої експертизи, середня ринкова вартість автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 02 квітня 2014 року, становила 710800 гривень, а станом на 16 серпня 2017 року вартість вказаного автомобіля становила 1037740 гривень.

27 травня 2019 року прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві), управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном та використовувати його.
Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вказаного транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні, а також з урахуванням можливості застосування стосовно зазначеного майна його конфіскації як виду покарання.

28 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи вказане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0001188, про накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження вказаного рухомого майна, з огляду на те, що метою такого арешту вказаного транспортного засобу є забезпечення збереження вказаного транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні, а також забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 3, 5 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження вказаного рухомого майна (вказівка на заборону відчуження майна є зайвою, оскільки сам по собі арешт майна означає заборону його відчуження).

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, передбаченою п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження вказаного автомобіля як речового доказу у кримінальному провадженні та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи захисника стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах власника майна (підозрюваної) ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві), управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 і накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження вказаного рухомого майна, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах власника майна (підозрюваної) ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4