ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5451/19 Номер провадження 11-кп/814/1179/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст. 122 КК - С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участі: прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

та обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000448 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2019 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта неповна середня, позапартійного, військовозобов`язаного, неодруженого, працюючого слюсарем аварійно-відновлювальних робіт у КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 12.06.2018року Ленінським районним судом м.Полтави за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,-
звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 122 ч.1 КК України у зв`язку з примиренням потерпілого ОСОБА_7 , закривши кримінальне провадження за ст. 122 ч.1 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, українця, громадянину України, освіта неповна середня, позапартійного, не військовозобов`язаного, одруженого, працюючого слюсарем аварійно-відновлювальних робіт у КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.2 КК України у зв`язку з примиренням потерпілого ОСОБА_7 , закривши кримінальне провадження за ст. 125 ч.2 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, 12 лютого 2019 близько 23 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на території незавершеного будівництва по АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, скориставшись дерев`яним брусом, який знайшов на будівництві, наніс один удар в ліве плече потерпілого ОСОБА_7 , від якого останній впав на землю, другий удар по лівій гомілці, а потім по лівій нозі.

Внаслідок нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 324 від 22.04.2019, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої великогомілкової кістки на межі середньої та дистальної третин зі зміщенням, закритих уламкових переломів лівої малогомілкової кістки в середній та дистальній третині зі зміщенням, які утворилися від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими міг бути дерев`яний «брус» «бревно» чи будь який інший предмет із подібною характеристикою, який діяв впоперек довгої вісі гомілки і не менш, як від двократної дії травмуючого фактору з достатньою силою та кваліфікуються тільки у своїй сукупності як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1., 2.2.2. «;Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.)

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.122 ч. 1 КК України, оскільки він своїми діями скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

12 лютого 2019 року близько 23 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на території незавершеного будівництва по АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 не може підвестися від отриманих вказаних тілесних ушкоджень, підбіг до останнього, сів на спину та кулаком наніс не менше п`яти ударів потерпілому в обличчя.

Внаслідок нанесення зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 324 від 22.04.2019, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, гематом м`яких тканин та саден шкіри обличчя, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, не менш, як від двократної дії травмуючого фактору з достатньою силою та кваліфікуються тільки у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «;Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.).

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.125 ч. 2 КК України, оскільки він своїми діями скоїв спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, оскільки останні з ним примирилися та відшкодували йому збитки, яке суд задовольнив.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурором місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 подана апеляційна скарга, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову постанову, якою кримінальне провадження №0448 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що потерпілим у судовому засіданні заявлено було клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення та прокурор у засіданні не заперечував проти закриття провадження саме у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, тобто на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КК України. Також зазначає, що неможливо застосувати до ОСОБА_8 ст. 46 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, тобто не вперше і кримінальне порушення інкриміноване йому відноситься до категорії середньої тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи прокурора, який вважає ухвалу незаконною та просив її скасувати, думку обвинувачених, які не заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 46 КК України встановлює, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

На думку суду апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, місцевий суд у не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

З матеріалів провадждення вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 подав письмову заяву про відмову від обвинувачення щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в якій зазначив, що відмовляється від обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , так як обвинуваченими повністю відшкодована шкода як матеріальна так і моральна, претензій до вказаних осіб не має, а тому просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження, саме на підставі того, що потерпілий ОСОБА_7 відмовився від обвинувачення.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не заперечували щодо закриття провадження з таких підстав.

Пунктом 1 ч.1 ст.477 КПК України визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених в тому числі і ч.1 ст.122 КК України та ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Разом з тим, суд першої інстанції, прийшовши до правильного висновку про можливість і необхідність закриття провадження, вказав невірну підставу звільнення обвинувачених ст. 46 КК УКраїни, а саме звільнив обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України та обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України у зв`язку з примиренням потерпілого ОСОБА_7 , в той час коли потерпілий в судовому засіданні відмовився підтримувати обвинувачення, а не тому, що потерпілий примирився з обвинуваченими.

Окрім цього, як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, відповідно до ст.46 КК України звільнення від кримінальної відповідальності можливе, в тому числі, за вчинення вперше необережного злочину середньої тяжкості, проте ОСОБА_8 вчинив злочин не вперше, в період іспитового строку, злочин є умисним, середньої тяжкості, тому до нього неможливо застосувати ст. 46 КК України.

У відповідності до п.п. 2, 4 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції,

За таких обставин, апеляційна скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2019 року про звільнення ОСОБА_8 за ч.1 ст. 122 КК України та ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 122 КК України та ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 3-х місяців до Верховного Суду.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .