Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 травня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання: ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
апелянтів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду матеріали за апеляційними скаргами представника ТзОВ «Західна каолінова компанія» - адвоката ОСОБА_7 , представника ТзОВ «Технологічний синтез» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 26 квітня 2019 року,
встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено частково погоджене з прокурором клопотання слідчого та накладено арешт на майно речові докази, шляхом заборони їх використання чи розпоряджання у кримінальному провадженні № 0000057 від 21.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.209 КК України, в кількості та об`ємі зазначеному в протоколі обшуку від 24.04.2019 року.
Зокрема, накладено арешт на наступне майно :
1.Синю папку з надписом «Сертифікати 2018 р.» вміст 242 арк., рожеву папку з надписом «Прихід» вміст 440 арк., синю папку з надписом «Видаток», вміст 298 арк., червону папку з надписом «Сертифікати 2017 р.» вміст 361 арк., поміщено до чорного поліетиленового пакету, який герметично упакований та прикріплена бирка з підписами учасників та понятих, вилучені під час санкціонованого обшуку ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія»;
2. Паперову папку з надписом «Дело № реализация 31.10.2018 р.» вміст 178 арк., паперову папку з надписом «Дело № реализация 01.11.17-22.02.2018 р.» вміст 244 арк., папку чорного кольору з надписом «Сертифікати якості» вміст 83 арк., поміщено до спеціального пакету Національної поліції України Головного слідчого управління № INZ3021885, вилучені під час санкціонованого обшуку ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія»;
3. Журнал реєстрації перевірок ТзОВ «Західна каолінова компанія» вміст 98 арк., особисті записники ОСОБА_8 , коричневого, світло-коричневого, сірого кольорів, вміст не перераховувався, чорну папку з надписом «Вихідна документація» вміст 116 арк., поміщені до спеціального пакету Національної поліції України Головного слідчого управління № 3021886, вилучені під час санкціонованого обшуку ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія»;
4. Оригінали та копії документів ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія» кількістю 182 арк., поміщені до спеціального пакету Національної поліції України Головного слідчого управління № INZ 3021884, які вилучені під час санкціонованого обшуку ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія»;
5. Поліпропіленові мішки з ємністю речовини сірого кольору на яких наявні надписи - «ООО Западная каолиновая компанія», Метакаолин, 34600, Украина, Ровенская область, г.Березно, ул.Зирненская, 20, тел.+39(03653) 5-69-17, +39 », вагою 726 кг., кількість яких за підрахунками 171, вилучені під час санкціонованого обшуку приміщення ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія»;
6. Поліпропіленові мішки з надписом «ООО Западная каолиновая компанія», Каолин П-2, 34600, Украина, Ровенская область, г.Березно, ул.Зирненская, 20, тел.+39(03653) 5-69-17, +39 », вагою 726 кг., кількість яких за підрахунками 37, вилучені під час санкціонованого обшуку приміщення ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія»;
7.Поліпропіленові мішки з надписом «ООО Транснациональная комедитная» група-К, Каолин П-2, 07424, Киевская обл.., Броварской район, с.Заворичи, ул.Вокзальная, д.36» вагою 726 кг., кількість яких за підрахунками 27, вилучені під час санкціонованого обшуку приміщення ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія»;
8.Поліпропіленові мішки без відповідного надпису, але при огляді яких встановлена паперова бирка «Концентрат слюдяний», вага даних мішків різна, орієнтовна кількість 215, вилучені під час санкціонованого обшуку приміщення ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія».
В задоволенні решти вимог клопотання слідчого відмовлено.
Приймаючи рішення щодо часткового задоволення клопотання слідчий суддя в ухвалі зазначив, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна), позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні. Також вказав, що документи та продукція, вилучена 24.04.2019 року в результаті проведеного обшуку можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що є предметом доказування, а також визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Водночас, при вирішенні питання накладення арешту на вилучене майно та документи, слідчий суддя врахував той факт, що згідно протоколу обшуку від 24.04.2019 року вилучено 215, а не 225 поліпропіленових мішків з написами «Концентрат слюдяний», в приміщеннях ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія», а тому вважав за необхідне накласти арешт на таку їх кількість, яка підтверджена протоколом обшуку.
Не погодившись з прийнятим рішенням, апелянти - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскаржили судове рішення в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі з доповненнями представник ТзОВ «Західна каолінова компанія» - адвокат ОСОБА_7 стверджує, що рішення слідчого судді є незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити слідчому у задоволенні клопотання щодо арешту тимчасово вилученого майна.
Свою позицію мотивує тим, що слідчий у заявленому клопотанні будь-яких доказів обґрунтованості підозри за інкримінованими статтями та будь-яких доказів причетності ТзОВ «Західна каолінова компанія» до незаконного видобування корисних копалин чи легалізації (відмивання) доходів - не зазначив. Також, в порушення вимог ст.168 КПК України, слідчий не виконав вимоги щодо порядку тимчасового вилучення майна не склав протокол щодо тимчасового вилученого майна та не надав його копію особі, у якої проводився обшук та тимчасове вилучення майна. Крім того, представником ТзОВ «Західна каолінова компанія» в судовому засіданні зазначалось, що під час проведення обшуку, слідчим взагалі не проводилось вилучення майна. Тобто, факт вилучення речових доказів повинен бути зафіксованим в протоколі, а саме в заключній його частині, де мають бути відомості про тимчасово вилучені речі та спосіб їх ідентифікації. Також зазначає, що відсутні і правові підстави для накладення арешту.
Також у доповненнях зазначає, що слідчим не було дотримано порядку зберігання речових доказів (передбаченого ст.100 КПК України, Інструкцією про порядок вилучення, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення (затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 року), що призвело до наступних наслідків: - відсутності детального опису майна, вказаного у протоколі обшуку; - відсутності доказів того, що оглянуте майно вилучене; - на оглянутому під час обшуку майні відсутні бирки з підписами осіб, які брали участь у процесуальній дії, та інформацією про найменування проведеної процесуальної дії, дати її проведення та номеру кримінального провадження; - відсутня особа, що відповідає за збереження речових доказів. Отже, вказує на те, що неможливо ідентифікувати речі (вказані у протоколі обшуку) на які просив накласти арешт слідчий. Також, не можливо ідентифікувати майно, зазначене в ухвалі слідчого судді, що вказує на недопустимість визнання такого майна речовим доказом.
Також зазначає, що слідчий суддя визначив місце зберігання речових доказів на території, що належить ТзОВ «Західна каолінова компанія», що не передбачено ч.4 ст.173 КПК України. На думку апелянта, слідчий суддя таким чином вийшов за межі повноважень, передбачених КПК України. Запевняє, що знаходження речових доказів на території ТзОВ «Західна каолінова компанія» є обтяжливим для діяльності товариства і може призвести до обмеження правомірної підприємницької діяльності. Крім того, слідчий суддя не вказав порядок виконання ухвали.
В апеляційній скарзі представник ТзОВ «Технологічний синтез» - адвокат ОСОБА_6 стверджує, що рішення слідчого судді в частині накладення арешту на майно «Концентрат слюдяний» у кількості 215 мішків є незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню. Просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно належне ТОВ «Технологічний синтез» та відмовити слідчому у задоволенні клопотання щодо арешту тимчасово вилученого майна в цій частині.
Свою позицію мотивує тим, що станом на 24.04.2019 року на балансі та у власності ТОВ «Технологічний синтез» знаходиться наступна продукція слюдяний концентрат 278, 850 т., слюда 224,653 т. Зазначає, що слідчим не обстежувались всі бирки на усіх мішках з надписом «Концентрат слюдяний», тобто не встановлено, чи у всіх мішках, арешт на яких накладено, знаходиться саме продукція «Концентрат слюдяний». Окрім того, продукція Слюдяний концентрат не є корисною копалиною, тим більше незаконно видобутою. ТОВ «Технологічний синтез» не має відношення до кримінального провадження в рамках якого накладеного арешт на його майно. Також зазначає, що обшук проводився за ознаками кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.240 (незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення) та ч.1 ст.209 КК України (легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом), - разом з тим, слідчий у клопотанні не зазначає доказів обґрунтованості підозри за інкримінованими статтями та будь-яких доказів причетності ТОВ «Технологічний синтез».
Заслухавши доповідь судді, доводи апелянтів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 щодо законності ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали щодо часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Матеріалами судового провадження підтверджується, що слідчим відділом Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП у Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057, внесеному до ЄРДР від 21 вересня 2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.209 КК України, в рамках вказаного кримінального провадження проводяться слідчі дії.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР були матеріали правоохоронних органів щодо встановлення фактів не проведення з початку 2018 року жодних фінансових операцій пов`язаних з реалізацією видобутого та переробленого каоліну, хоча розробка родовища не припиняється.
Зокрема, ТОВ «Березнефарфор» Міністерством охорони навколишнього природного середовища України видано спецдозвіл щодо користування надрами на Дерманівському родовищі у Корецькому районі № 2146 від 01.03.2000 року, строком на 19 років, дія якого 15.02.2017 року тимчасово припинена.
Відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 817/1532/17 спецдозвіл № 2146 від 01.03.2000 року наданий ТОВ «Березнефарфор» - анульовано. Водночас, як з`ясовано правоохоронними органами, незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення у Дерманському родовищі і надалі проводиться. В результаті огляду та обшуку, що проводилися 23.04.2019 року вилучено майно, яке використовувалося для незаконного видобутку корисних копалин, зокрема спецтехніка (автомобілі марки «КРАЗ 256 Б», р.н. НОМЕР_1 та р.н. НОМЕР_2 , також вантажний екскаватор «ЭО3122», ГОСТ 22804, без реєстраційного номеру) та два блокноти один із записами про видачу дизпалива ТОВ «Березнефарфор», інший із записами про вивозку та залишок каоліну на Дерманському родовищі.
З поданого клопотання про арешт майна вбачається, що згідно постанови старшого слідчого СВ Корецького ВП Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 24 квітня 2019 року, вилучене відповідно до протоколу обшуку майно, бухгалтерська документація та поліпропіленові мішки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000057 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.209 КК України, та приєднано до матеріалів провадження.
Вилучені поліпропіленові мішки та бухгалтерська документація згідно ухвали про обшук, вилучені на території ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія». Згідно наявних договорів та актів приймання-передачі сировини, - однією зі сторін в будь-якому випадку виступала ТОВ «Західна каолінова компанія», тобто вказана продукція є створеною, переробленою чи виготовленою в процесі її діяльності.
Слідчий, подаючи погоджене із прокурором клопотання слідчому судді, виходив з того, що вилучене у ході обшуку, а в подальшому арештоване майно є засобами вчинення злочину, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, з чим погодився і слідчий суддя та обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно в частині арешту вилученої бухгалтерської документації, а також 215 поліпропіленових мішків із надписами «Концентрат слюдяний», 171 поліпропіленовий мішок із надписом «ООО Западная каолиновая компанія», 37 поліпропіленових мішків із надписами «ООО Западная каолиновая компанія» Каолин П-2, 27 поліпропіленових мішків із надписами «ООО Транснациональная комедитная» група-К.

Водночас, в частині вимог клопотання слідчого щодо арешту поліпропіленових мішків із надписами «Концентрат слюдяний» саме у кількості 225 одиниць, слідчий суддя відмовив, взявши до уваги той факт, що згідно протоколу обшуку від 24.04.2019 року вилучено 215 підтверджена протоколом обшуку кількість, а не 225 поліпропіленових мішків з надписами «Концентрат слюдяний», в приміщеннях ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія», рішення щодо чого ніким у апеляційних скаргах не оспорюється.
Відповідно до приписів ст.ст.170-173 КПК України, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Перевіривши матеріали судового провадження та прийняті органом досудового розслідування процесуальні рішення та документи, складені за наслідками проведення слідчих дій на даному етапі, що знаходяться у матеріалах провадження, колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно в частині арешту вилученої бухгалтерської документації та 215 поліпропіленових мішків із надписами «Концентрат слюдяний»,171 поліпропіленовий мішок із надписом «ООО Западная каолиновая компанія», 37 поліпропіленових мішків із надписами «ООО Западная каолиновая компанія» Каолин П-2, 27 поліпропіленових мішків із надписами «ООО Транснациональная комедитная» група-К, - повністю відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України, що стосується порядку розгляду клопотання про арешт майна та мети накладення арешту на тимчасово вилучене майно фізичної чи юридичної особи, а саме для збереження речових доказів, як того вимагає ч.3 ст.170 КПК України.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Погоджується колегія суддів і з висновками слідчого судді про те, що вилучене майно має значення для розкриття та прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, встановлення осіб причетних до злочину.
Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В контексті наведеного, доводи апеляційної скарги апелянта ОСОБА_6 що продукція Слюдяний концентрат не є корисною копалиною, тим більше незаконно видобутою та що ТОВ «Технологічний синтез» не має відношення до кримінального провадження в рамках якого накладеного арешт на його майно, як і доводи апеляційної скарги апелянта ОСОБА_7 що відсутні докази причетності ТзОВ «Західна каолінова компанія» до незаконного видобування корисних копалин чи легалізації (відмивання) доходів, як і правові підстави для накладення арешту - є голослівними та у ході апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчим суддею законно накладено арешт на вилучену бухгалтерську документацію ТОВ «Березнефарфор» та ТОВ «Західна каолінова компанія», а також 215 поліпропіленових мішків із надписами «Концентрат слюдяний», 171 поліпропіленовий мішок із надписом «ООО Западная каолиновая компанія», 37 поліпропіленових мішків із надписами «ООО Западная каолиновая компанія» Каолин П-2, 27 поліпропіленових мішків із надписами «ООО Транснациональная комедитная» група-К.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено розумність й співрозмірність обмеження права власності власників заявленого у клопотанні майна завданням кримінального провадження.
Враховуючи достатність доказів, що вилучене майно може бути основним доказом у відкритому кримінальному провадженні, то у відповідності до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, на думку колегії суддів, слідчий суддя з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевіривши обставини кримінального провадження, в повній мірі встановив правові підстави для накладення арешту на частину вказаного у клопотанні майна.
На думку колегії суддів, наведені в ухвалі слідчим суддею мотиви, з котрих він дійшов висновку щодо часткового задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно є переконливими.
При постановленні ухвали слідчим суддею було враховано усі обставини, пов`язані з розглядом заявленого слідчим клопотання, судове рішення прийнято відповідно до вимог закону, також з`ясовано усі обставини з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно. Підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, ч.3 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 26 квітня 2019 року щодо часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно речові докази, шляхом заборони їх використання чи розпоряджання у кримінальному провадженні №0000057 від 21.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.209 КК України, в кількості та об`ємі зазначеному в протоколі обшуку від 24.04.2019 року залишити без змін, а апеляційні скарги апелянтів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
__________ ____________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3