Справа № 635/4068/19
Провадження № 1-в/635/443/2019
УХВАЛА

11 липня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Золоте Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30 серпня 2007 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- 07 лютого 2008 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч.3 ст.186, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

засудженого вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 05 лютого 2016 року за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання на строк 3 роки,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому засуджений просить зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України, враховуючи правову позицію Великої палати Верховного Суду викладену у постанові від 29 серпня 2018 року.

В судове засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 не з`явився. До канцелярії суду від останнього надійшла заява, в якій прокурор вказав, що заперечує проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 та просить відмовити в його задоволенні, а також виклав прохання розглядати справу у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі заяви ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.

Суд, дослідивши надані суду матеріали та особисту справу засудженого встановив наступне.

Згідно вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (24.12.2015) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII поліпшує становище особи, а тому частини п`ятої статті 72 КК України в редакції цього Закону має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно частини першої статті 5 КК України.

За положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно абз.4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.

При цьому, згідно частин першої та другої статті 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. За положеннями частини четвертої статті 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частин п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Разом з тим, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи засудженого ОСОБА_3 , останній вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 05 лютого 2016 року засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки. Зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін перебування останнього під вартою з 19.04.2014 по 05.02.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

На підставі ухвали Попаснянського районного суду Луганської області від 25 квітня 2017 року ОСОБА_3 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 05 лютого 2016 року та направлено ОСОБА_3 до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі. ОСОБА_3 взято під варту в залі суду.

Враховуючи все вище викладене, судом встановлено, що до засудженого ОСОБА_3 попереднє ув`язнення не застосовувалось, а відтак не має підстав для застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

Таким чином, в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1