Справа № 372/2188/19
Провадження № 1-кп-188/19
В И Р О К
іменем України

25 листопада 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 21.09.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іркліїв Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, одружений, працює на посаді комплектувальника хліба ТОВ «Перший столичний хлібозавод», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2018 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним службовим транспортним засобом, автомобілем марки «KRASZ», модель «LMSFX1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою по вулиці Каштановій в місті Обухів, Київської області від мікрорайону «Школа» до мікрорайону «Сосновий» в місті Обухів, Київської області.

Доїхавши до нерівнозначного перехрестя вказаної автодороги, зупинився для надання переваги в русі зустрічним транспортним засобам, щоб здійснити маневр повороту вліво, до мікрорайону «Сосновий», після того, як зустрічні транспортні засоби проїхали, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б)., д). Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), відповідно до яких:

- п. 1.5. ПДР України - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б). «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну»;

д) «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на їх зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадян, розпочав рух з головної дороги на другорядну дорогу, для виконання маневру повороту вліво, в напрямку до мікрорайону «Сосновий» в місті Обухів, не переконався в безпечності свого маневру та не надав перевагу в русі велосипеду під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку від мікрорайону «Лікарня» в напрямку до мікрорайону «Школа», чим порушив вимоги п.10.1 та п.16.13 ПДР України, відповідно до яких:

- п. 10.1 ПДР України - «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.13 ПДР України «перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв»;

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження з якими був госпіталізований до комунального некомерційного підприємства «Обухівська центральна районна лікарня».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, відкритого перелому кісток носа, рваних ран волосистої частини голови обличчя, множинних саден обличчя та нижніх кінцівок, забою спинного мозку на рівні 6-7 шийних хребців з порушенням функції тазових органів за типом затримки, тетраплегією, анестезією з рівня 6-7 шийних хребців. Дані тілесні ушкодження утворилось від дії тупими твердими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 58 від 10.06.2019 року відносяться: комплекс ушкоджень спинного мозку до тяжких тілесних ушкоджень, відповідно до пункту 2.1.3.Ж «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України; комплекс ушкоджень в області голови до легких тілесних ушкоджень які призводять до короткочасного розладу здоров`я, інші окремо взяті ушкодження до легких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин вказаних в ухвалі від 01.10.2018 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вказаною ДТП.

Допущені грубі порушення водієм ОСОБА_6 , вимог пунктів 1.5, 2.3.б), д), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, цивільний позов визнав частково, дав показання, які відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що 21.09.2018 року близько 9 год. він керував належним ТОВ «Перший столичний хлібзавод» вантажним автомобілем «KRASZ», тоді він працював водієм у цій фірмі та виконував службове завдання, рухаючись по вул.Каштановый повертав ліворуч на мікрорайон Сосновий у м.Обухові, перед початком маневру за 200-300 метрів бачив велосипед, що рухався у попутному напрямку, не встиг завершити маневр повороту, оскільки попереду виникла небезпека у вигляді зустрічного автомобіля, тому зупинився, після чого відчув, що велосипедист зіткнувся із колесом його автомобіля. Він провідував потерпілого, купив масажер, з його зарплати вирахували після ДТП 20 тис. грн., інші перемовини щодо відшкодування шкоди вели представники роботодавця. Визнав цивільний позов на всю суму матеріальних збитків та на 50 тис. моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала свій цивільний позов повністю, показала, що у ДТП, скоєному обвинуваченим за обставин обвинувачення, її брат отримав тяжкі тілесні ушкодження, а через 28 днів помер від серцевої недостатності, обвинувачений приніс матрас, тричі провідав потерпілого, але потім відмовився відшкодовувати шкоду, посилаючись на недостатність зарплати через відрахування на роботі. відшкодував моральну шкоду у розмірі 23 тис. грн., також ТОВ «Олга-логістик» сплачено 6 тис. грн. на лікування, нею ці платежі враховані при визначенні розміру позовних вимог. Вона зверталась до страхової компанії, однак представники компанії відмовили у виплаті їй страхового відшкодування, посилаючись на необхідність отримання вироку суду відносно винуватця ДТП. Вважала, що цивільно-правову відповідальність слід покласти на обвинуваченого. Перенесла стрес, бо у ДТП тяжко постраждав її брат, з яким вона спільно проживала та у якого інших близьких родичів не було. Просила призначити суворе покарання із позбавленням волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши учасникам процесу положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого і стосуються цивільного позову, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та визначені обвинуваченням обставини.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена.

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки керуючи транспортним засобом він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжке тілесні ушкодження потерпілому.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також досудову доповідь органу пробації.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання немає.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має офіційне місце роботи та джерело доходу, враховуючи стан його здоров`я, вік, сімейний стан, думку потерпілої, яка просила позбавити його волі, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.

Суд також вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та грубим порушенням обвинуваченим Правил дорожнього руху України, крім того, станом на час судового розгляду він станом на час розгляду справи не має офіційного місця роботи, характер якої був би пов`язаний із необхідністю керуванням транспортними засобами.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

При наданні правової оцінки цивільному позову, за вимогами якого ОСОБА_6 пропонується стягнути на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 29484 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн., суд приймає до уваги наступне.

Вирішуючи питання про належність відповідача, суд приймає до уваги приписи ст.ст. 61, 128 КПК України, ст.ст. 11, 509, 980, 999, 1166, 1172, 1194, 1195 ЦК України, ст.ст. 1, 5, 6, 7, 9 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 6, 22, 24, 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Враховуючи вказані вимоги чинного законодавства та фактичні обставини справи, суд вважає, що визначений позовом відповідач не може бути належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки станом на час сконання ДТП він керував належним ТОВ «Перший столичний хлібзавод» автомобілем «KRASZ», саме із цією юридичною особою він перебував у трудових відносинах, станом на час скоєння злочину виконував службове завдання роботодавця, цивільна відповідальність станом на час ДТП була застрахована, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АМ/4440487 від 20.07.2018 року, укладеного між ТДВ «Ю.Ус.Ай» та ТОВ «Перший столичний хлібзавод». За таких обставин, суд не приймає часткове визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання суперечить закону.

Таким чином, правових підстав для задоволення позову суд не вбачає через неналежність відповідача, тому правова оцінка розміру шкоди судом не надається.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Згідно ст.100 КПК України речові докази медичну документацію щодо потерпілого ОСОБА_7 , яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, а також велосипед, який зберігається на штрафмайданчику Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, слід передати потерпілій, а вантажний автомобіль, що зберігається у власника, слід йому залишити як законному володільцеві.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового терміну двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на Вишгородський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 5 860 гривень 10 копійок.

Речові докази: транспортний засіб, автомобіль марки ««KRASZ», тип «LMSF1», спеціалізований вантажний фургон хлібний, кузов НОМЕР_2 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити ТОВ «Перший столичний хлібозавод»; велосипед марки «Харків», медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 4001, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 6267/104779/970/1584, рентгенівські та МРТ знімки ОСОБА_7 в кількості 10 (десять) шт. передати ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1