Справа № 646/7259/19
№ провадження 1-кс/646/5613/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002555 від 20.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.03.1981 Червонозаводським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 206, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 09.03.1985 року по відбуттю строку покарання; 05.08.1988 року Жовтневим р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ст. 208, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 01.06.1992 року по відбуттю строку покарання; 30.09.1994 року Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 117, ст. 17 ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 117, ст. 40 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнився 19.03.2003 року по відбуттю строку покарання; 02.06.2004 Червонозаводським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 14.12.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 28 днів; 13.10.2008 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 29.01.2009 року по відбуттю строку покарання; 07.12.2009 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 до 10 років позбавлення волі, звільнився 08.05.2019 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002555 від 20.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.12.2009 за ч.1 ст.115, ч.1 ст.122, ч.1 ст.70 до 10 років позбавлення волі, яка не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, вчинив умисне вбивство при наступних обставинах.

Так, 20.10.2019 близько 07 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , до якого він прибув з метою вживання алкогольних напоїв, перебуваючи на одинці в кімнаті спільно з його матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до свого стану здоров`я та віку була прикутою до ліжка та самостійно не пересувалася, діючи з раптово виниклим умислом спрямованим на протиправне позбавлення життя та бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс останній декілька ударів кулаками рук в область обличчя, в результаті чого спричинив ОСОБА_8 закриту черепно-мозкову травму, внутрішньочерепні крововиливи, гостре порушення мозкового кровообігу, внаслідок чого остання померла.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений п. 13 ч.2 ст.115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Отже, щоб запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового слідства вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та зазначив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання, кожен окремо, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що пояснення слідчому давав добровільно, незаконні засоби впливу до нього не застосовувались.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

20.10.2019 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0002555 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

21.10.20109 о 20:46 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

22.10.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.10.2019 протоколом огляду трупу від 20.10.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , речовими доказами, вилученими під час проведення огляду, довідкою про причину смерті ОСОБА_8 відповідно до якої причиною її смерті стала закрита черепно-мозкова травма, внутрішньочерепні крововиливи, гостре порушення мозкового кровообігу.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, винним себе не визнав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, а отже не має стійких соціальних зв`язків, може незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, оскільки знає їх місце мешкання. Крім того, ОСОБА_4 має непогашені судимості, раніше судимий за скоєння злочинів проти життя та здоров`я особи, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин проти життя. Існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину та перешкоджання реалізації правосуддя, чи продовження злочинної діяльності, адже підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений п.13 ч.2 ст.115 КК України, є особливо тяжким злочином та передбачає найсуворіше покарання, що передбачене чинним Кримінальним законом - довічне позбавлення волі, а також те, що ОСОБА_4 позбавив життя потерпілу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинені злочини, які за ступенем тяжкості є особливо тяжкими, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але слідчий суддя вважає, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, щоб запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а саме: може перераховуватися від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, та, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, яка відповідно до санкції п.13 ч.2 ст.115 КК України, є особливо тяжким злочином та передбачає найсуворіше покарання, що передбачене чинним Кримінальним законом - довічне позбавлення волі, та відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії особливо тяжких, приймаючи до уваги вищезазначені фактори, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.03.1981 Червонозаводським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 206, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 09.03.1985 року по відбуттю строку покарання; 05.08.1988 року Жовтневим р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ст. 208, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 01.06.1992 року по відбуттю строку покарання; 30.09.1994 року Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 117, ст. 17 ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 117, ст. 40 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнився 19.03.2003 року по відбуттю строку покарання; 02.06.2004 Червонозаводським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 14.12.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 28 днів; 13.10.2008 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 29.01.2009 року по відбуттю строку покарання; 07.12.2009 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 до 10 років позбавлення волі, звільнився 08.05.2019 по відбуттю строку покарання, а також що він вчинив кримінальне правопорушення проти життя особи, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002555 від 20.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком шістдесят днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 21.10.2019 року о 20 годині 46 хвилин.

Дата закінчення дії ухвали 19.12.2019 року о 20 годині 46 хвилин.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 28.10.2019 о 16 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1