ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/407/19 Справа № 698/701/18 Категорія: ч. 2 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_7 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка Шполянського району Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.11.2015 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2ст.289, ч.1 ст.304 КК України на 5 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробовуванням терміном на 3 роки. Ухвалою Катеринопільского районного суду Черкаської області від 13.11.2018 року на підставі ст. 78 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_8 скасовано та направлено його до кримінально - виконавчої установи для відбування покарання, призначеного вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.11.2015 року,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та п`яти років позбавлення волі призначеного вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.11.2015року.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вироки виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу обрано утримання під вартою в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор".

Час відбуття покарання вирішено рахувати з 25.01.2019 року з часу затримання під варту по ухвалі Катеринопільского районного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_8 31.03.2018 року близько 21 год. 35 хв. знаходячись поруч із входом до Катеринопільського селищного будинку культури, що розташований по вул. Дружби, 9 в смт. Катеринопіль Черкаської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс близько десяти ударів кулаками правої та лівої руки по обличчю неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, перелому кісток носа без зміщення, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, гематом під лівим та правим оком, які відповідно до висновку експерта Звенигородського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 24.04.2018 року № 05-9-01/108 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Він же 31.03.2018 року близько 21 год. 30 хв. знаходячись поруч із входом до Катеринопільського селищного будинку культури, що розташований по вул. Дружби, 9 в смт. Катеринопіль Черкаської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя неповнолітньому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, гематом під лівим оком і лівою бровою, які відповідно до висновку експерта Звенигородського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 24.04.2018 року № 05-9-01/107 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.08.2019 стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України змінити через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Виключити із вступної частини вироку посилання суду на засудження ОСОБА_8 вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.12.2012 за ч. 1 ст. 122 КК України. З мотивувальної частини вироку виключити посилання на обставину, що обтяжує покарання - скоєння злочину в період відбування покарання. Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.11.2015 у виді 5 років позбавлення волі виконувати самостійно. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що судом при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 застосовано закон, який не підлягає застосуванню, а саме суд дійшов помилкового висновку про необхідність призначення покарання за сукупністю вироків у порядку, передбаченому ст.ст. 71, 72 КК України. Однак, посилання у вироку суду першої інстанції на положення ст. ст. 71, 72 КК України є помилковим, оскільки згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Крім того, вказує прокурор, суд дійшов до помилкового висновку про визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, скоєння ним злочину в період відбування покарання. Також судом не дотримано вимоги ст. 374 КПК України та п. 14 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року, де зазначено, що до відомостей про особу підсудного, які мають значення для справи і які належить зазначати у вступній частині вироку, крім тих, що прямо передбачені у ст. 333 КПК України (ст. 374 чинного КПК України), належать, зокрема, й такі: місце роботи чи навчання, громадянство, участь у Великій Вітчизняній війні, інвалідність, нагороди, дані про непогашену і незняту судимість.

Натомість в порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону та судової практики, під час ухвалення Звенигородським районним судом вироку стосовно ОСОБА_8 у його вступній частині зазначено дані щодо судимості за ч. 1 ст. 122 КК України за вироком Катеринопільського районного суду від 20.12.2012, яку погашено в установленому законом порядку.

Тому, за вказаних обставин прокурор вважає, що вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.08.2019 року щодо ОСОБА_8 підлягає зміні через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги підлягає до повного задоволення.

Так, висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, крім того розгляд провадження відбувся з дотриманням положень ч.3 ст.349 КПК України.

Процедура такого судового розгляду ніким з учасників процесу не оскаржується.

З огляду на апеляційні вимоги, колегія суддів перевіряє вирок місцевого суду тільки в частині призначеного покарання та остаточного його визначення.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_7 щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і є слушними.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком місцевого суду призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Але, крім того, місцевим судом також застосовано і положення ст.ст. 71, 72 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків та вирішено призначене обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі за попереднім вироком від 10.11.2015 приєднати до покарання за новоухваленим вироком, а також одночасно вирішено зазначені вироки виконувати самостійно.

Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 вимоги закону належним чином не виконав.

Так, посилання у вироку суду першої інстанції на положення ст. ст. 71, 72 КК України є помилковим, оскільки відповідно до ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Виходячи з викладеного та повністю погоджуючись з доводами, наведеними в апеляційній скарзі заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_7 , колегія суддів вважає необхідним змінити оскаржуваний вирок в частині призначення ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України у зв`язку з незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню.

Крім того, колегія суддів вбачає, що судом при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 в порушення вимог ч. 3 ст. 67 КК України застосовано закон, який не підлягає застосуванню, а саме суд дійшов до помилкового висновку про визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, скоєння ним злочину в період відбування покарання.

Також судом першої інстанції недотримано вимоги ст. 374 КПК України та у вступній частині оскаржуваного вироку стосовно ОСОБА_8 зазначено дані щодо його судимості за ч. 1 ст. 122 КК України за вироком Катеринопільського районного суду від 20.12.2012 року, яку погашено в установленому законом порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_7 підлягає повному задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_7 - задовольнити повністю.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2019 року, стосовно ОСОБА_8 - змінити.

Виключити із вступної частини вироку посилання суду на засудження ОСОБА_8 вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.12.2012 року за ч.1 ст.122 КК України.

З мотивувальної частини вироку виключити посилання на обставину, що обтяжує покарання - скоєння злочину в період відбування покарання.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.11.2015 у виді 5 років позбавлення волі, виконувати самостійно.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження рахується з часу отримання копії ухвали суду.

Головуючий :

Судді :