ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1489/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" липня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 14.06.2019 р. за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.06.2019 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.

З ініціативи суду на вирішення учасникам процессу було постановлено питання про необхідність направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо визначення підсудності, оскільки останній за часом інкримінований ОСОБА_7 епізод збуту та зберігання наркотичних засобів був вчинений 15.01.2019 р. о 23 год. 15 хв. за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, 42-а, де працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , у якого в ході обшуку був вилучений наркотичний засіб у великих розмірах, що територіально відноситься до Деснянського району м. Києва.

Прокурор залишив вирішення питання щодо направлення кримінального провадження для визначення підсудності на розсуд суду. Також прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зумовили необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти направлення кримінального провадження для визначення підсудності, проте заперечували протии продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необгрунтованість та безпідставність заявленного прокурором клопотання.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України - кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що зазначене кримінальне провадження направлене на розгляд Дарницького районного суду м. Києва з порушенням правил підсудності, визначених ч.1 ст.32 КПК України.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 здійснив ряд епізодів незаконного збуту та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, вчинені організованою группою, останній за часом з яких був вчинений 15.01.2019 р. о 23 год. 15 хв. за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, 42-а, де працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , у якого в ході обшуку був вилучений наркотичний засіб у великих розмірах. Територіально обшук був проведений на території Деснянського району м. Києва.

Згідно з положеннями п.1 ч.1ст. 34 КПК України - кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальнийакт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Враховуючи, що відповідно до даного обвинувального акту кримінальне правопорушення вчинено не в межах територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва, та враховуючи те, що порушення правил підсудності згідно вимог п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення, суд вважає за необхідне дане кримінальне провадження, відповідно до ст. 34 КПК України направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого за підсудністю, а саме до Деснянського районного суду м. Києва.
Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.
Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування, та зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, у зв`язку з чим судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, та такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. (п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України», п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, яке набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року).

Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину за ч.3 ст. 307 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого злочину, відсутність тісних соціальних зв`язків обвинуваченого. Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».

На підставі вимог ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Окрім того, обвинуваченому підлягають роз`ясненню обов`язки, передбачені ст.ст. 182, 194 КПК України які будуть покладені на нього у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.
Відповідно до п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наведені обставини та тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а також відомості про його особу, суд вважає можливим визначити обвинуваченій заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1 ст. 32, п.1 ч.1, ч.3 ст.34, 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, п.4 ч.3 ст. 314 , ч.3 ст. 315, п. 6 ч.2 ст. 412 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 08 вересня 2019 р. включно.
Визначити розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 153 680 /сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят/ гривень обвинуваченому та негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти, якщо протягом дії цієї ухвали обвинуваченим або заставодавцем буде внесено заставу на спеціальний депозитний рахунок (Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, рахунок № 2089).
Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі внесення застави на нього покладаються обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків застава буде звернута в дохід держави.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 14.06.2019 р., за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження за підсудністю.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3