УХВАЛА
Іменем України

10.12.2019 року м. Житомир

Cлідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про проведення обшуку внесене слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005148 від 06.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в:

Слідчий звернулася з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки ЗАЗ Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений під час обшуку від 06.12.2019 року до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Житомир, вул. Слобідська, 35, шляхом заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Стаття 171 КПК України передбачає ряд вимог до клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Усуперечи вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України слідчим не додано до клопотання документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
У клопотанні слідчий не вказує відомостей про власника майна (користувача), вилученого в ході обшуку та не яке необхідно накласти арешт, не зазначив його адресу або будь які інші контакти, що унеможливлює виклик останнього в судове засідання для розгляду клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання про арешт майна слідчому, позаяк не встановлено власника майна та його адресу.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 39,132 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення арешту - повернути для належного оформлення.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1