ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/395/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0001594 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт, заборонено йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 години до 08:00 години, строком до 15.08.2019 року, та зобов`язано прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покладено на ОСОБА_7 на строк до 15.08.2019 року також наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії ухвали до 15.08.2019 року включно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.08.2019 року.

Апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Підозра у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтована вагомими доказами, а сам злочин підозрюваним вчинено із застосуванням вогнепальної зброї, що було небезпечним не тільки для потерпілого, а й для оточуючих, з огляду на те, що події мали місце в громадському місці, в денний час доби, що на думку прокурора, вказує на існування реальних ризиків того, що ОСОБА_7 перебуваючи на свободі буде:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлює той факт, що за скоєння ним тяжкого кримінального правопорушення, йому загрожує реальна міра покарання, пов`язана з позбавлення волі;

-незаконно впливати (шляхом вмовлянь, погроз) на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів у суді.

Зазначає, що факт посилання підозрюваного на те, що він має постійне місце проживання у м. Херсоні, де мешкає з двома непрацездатними батьками та має на утриманні неповнолітнього сина, на переконання апелянта зазначені обставини судом юридично не підтверджені, як і не з`ясовано яким чином ОСОБА_7 допомагає сину, який разом з ним не проживає.

Прокурор стверджує, що слідчий суддя, зазначаючи адресу, за якою ОСОБА_7 повинен знаходитися на час дії запобіжного заходу, а саме: АДРЕСА_1 , не перевірив кому належить на праві власності зазначений об`єкт нерухомості та яке відношення до нього має підозрюваний.

Вказує, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Прокурор приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є обґрунтованим та жодним чином не запобігає заявленим ризикам.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
В ході апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційні вимоги.
Підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви Суду.
Як видно із апеляційної скарги висновки слідчого судді про обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 296 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до того, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 20.00 год. до 08.00 год із покладенням визначених ч 5 ст. 194 КПК України обов`язків не зможе запобігти ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого , свідків з метою зміни їх показів у суді.
За приписами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК.
Обираючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя виходів із того, що він обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину , передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і встановив наявність ризиків, передбачених п 1, 3, 4,5 ст. 177 КПК України.

З урахуванням даних про особу підозрюваного , який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки та з урахуванням і тяжкості покарання , що загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості, слідчий суддя дійшов висновку, про те, що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною права залишати житло у нічний час та зобов`язанням виконувати покладені обов`язки зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до положень ч 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування.

Слідчий суддя підставно виходив із того, що наявність ризиків спроби переховуватися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення прокурором не доведено і ґрунтується на припущеннях, а сукупність обставин, встановлених слідчим суддею , які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК Україні , дані про особу підозрюваного, його репутацію свідчать про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Сама по собі тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості не є підставою для обрання до нього найбільш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як видно із матеріалів провадження , підозрюваний працевлаштований, має постійне місце проживання , неповнолітню дитину, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

Посилання прокурора , як на підставу для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою , те, що слідчий суддя не зясував кому належить квартира, в якій проживає підозрюваний, а також на відсутність письмової згоди осіб, які в ній проживають, на те, щоб підозрюваний відбував за цією адресою домашній арешт, колегія суддів визнає такими, що не грунтуються на вимогах закону, яким не передбачено отримання будь- якої згоди членів родини на заборону підозрюваному покидати місце проживання.

Те, що ОСОБА_7 проживає за адресою , вказаною в ухвалі слідчого судді, підтверджено копією паспорту з відміткою про місце реєстрації, довідкою ОСББ, реєстраційними документами ПППБМФ « ПРОМАЛЬП» .

Належність квартири , в якій проживає та зареєстрований підозрюваний, іншій особі, не має правового значення для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На переконання колегії суддів ні під час розгляду клопотання у суді першої інстанції ні під час апеляційного розгляду прокурор не довів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу , ніж тримання під вартою , буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам.

Під час апеляційного розгляду прокурор не надав будь- якої інформації про те, що за час , що пройшов від дати застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_7 порушував покладені на нього процесуальні обов`язки чи допускав неналежну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів , приймаючи до уваги дані , що характеризують особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, те, що він має офіційне джерело доходів, місце роботи, неповнолітню дитину , його репутацію, вперше притягується до кримінальної відповідальності, приходить до висновку про недоведеність прокурором, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти встановленим ризикам.

Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 422, 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,

суддя ОСОБА_2