Справа № 188/1203/19
Провадження № 1-кп/188/186/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадження, внесеному до ЄРДР за № 0000407 від 14.08.2019, що надійшла 02.09.2019 від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с. Миколаївка Петропавлвського району Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, освіта середня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», гірничим робітником поверхні, 2-го розряду, раніше судимий:

26.03.2016 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2019 до Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов на виконання вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019, згідно з яким за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_3 визнано винним та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

03.06.2019 ОСОБА_3 працівником Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та графіком виходу на роботу до Петропавлівської селищної ради на червень 2019 року, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України його буде притягнуто до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини 11, 12, 20, 21, 24 червня 2019 року не з`явився до Петропавлівського селищної ради Петропавлівського району для відпрацювання громадських робіт, таким чином не відбув 20 годин громадських робіт та про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування громадських робіт.

10.07.2019 ОСОБА_3 працівником Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та графіком виходу на роботу до Петропавлівської селищної ради на червень 2019 року, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України його буде притягнуто до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини 18, 25, 29 липня 2019 року не з`явився до Петропавлівського селищної ради Петропавлівського району для відпрацювання громадських робіт, таким чином не відбув 12 годин громадських робіт та про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування громадських робіт.

Після цього ОСОБА_3 , будучи ознайомленим 01.08.2019 працівником Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області з графіком виходу на роботу для відбуття покарання у вигляді громадських робіт у серпні 2019 року, вийшов на роботу 07 серпня 2019 року, але до роботи не приступив, тим самим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Крім цього, 08.08.2019 ОСОБА_3 відмовився виконувати громадські роботи.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи в належним чином ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально - виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був письмово попереджений, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, не відбував громадські роботи в Петропавлівській селищній раді, чим ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт та з присуджених йому вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області громадських робіт тривалістю 200 (двісті) годин відпрацьовав лише 24 (двадцять чотири ) години, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя, передбачене ч.2 ст.389 КК України.

Під час досудового слідства 27.08.2019 прокурор Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норми ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, тобто в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, у скоєнні якого підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість; щодо покарання у вигляді 1 місяця арешту. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у вигляді 176 годин громадських робіт, виходячи з перерахунку згідно з п.4 ч. 1 ст. 72 КК України, за яким одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та остаточно призначити покарання у виді арешту на строк 1 місяць 5 днів.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, яке правильно кваліфіковане як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, і яке згідно з ст. 12 КК України є злочином не великої тяжкості. Обвинувачений визнає свою вину у його вчиненні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого, що в матеріалах досудового розслідування достатньо доказів вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд, переконавшись, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, обрана в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, існують фактичні підстави для визнання винуватості, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 27 серпня 2019 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Потерпілих від даного кримінального правопорушення немає.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 27 серпня 2019 року уклали прокурор Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді арешту на строк один місяць.

На підставі ст. 71, п.4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 та визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді арешту на строк один місяць п`ять днів.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1