УХВАЛА
29 серпня2019 року

м. Київ
Провадження № 51 492зно18
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 22 лютого 1996 року,
встановив:
У своїй повторній заяві, яка надійшла на адресу Верховного Суду 28 серпня 2019 року, засуджений ОСОБА_2 знову ставить питання про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, засуджений раніше, 23 липня 2019 року, вже звертався з аналогічною заявою, за результатом розгляду якої ухвалою судді Верховного Суду від 7 серпня 2019 року її було повернуто заявнику на підставі ч. 3 ст. 464 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

У своїй новій заяві засуджений ОСОБА_2 повторно, як на нововиявлені обставини посилається на те, що при перегляді вироку Івано-Франківського обласного суду від 12 грудня 1995 року щодо нього Верховному Суду України не було відомо, що цей вирок постановлений незаконним складом суду, оскільки судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які входили у склад колегії, не приймали присяги на вірність незалежній державі Україна, а тому, на його думку, не мали права від імені України приймати судове рішення у справі.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими, крім тих, що зазначені в пунктах 1, 3 згаданої норми, можуть бути визнані інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Пунктами 4 і 5 ч. 2 ст. 462 КПК передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, мають бути наведені обґрунтування необхідності перегляду судового рішення з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, які могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення.
У своїй заяві засуджений, як на нововиявлені обставини посилається на те, що судді Івано-Франківського обласного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не приймали присягу на вірність незалежній державі Україна, але при цьому повторно не наводить жодних мотивів, яким саме чином ця обставина вплинула на законність, обґрунтованість та правильність прийнятого судового рішення.
Таким чином, заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана без додержання вимог ст. 462 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, тобто вона повертається особі, яка її подала.
Оскільки заява ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню на підставі ч. 3 ст. 464 КПК, то його клопотання про розгляд справи Верховним Судом із його участю у режимі відеоконференції задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись частинами 2 та 3 ст. 464 КПК,
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 22 лютого 1996 року разом із додатками повернути заявнику.
Клопотання заявника про розгляд справи Верховним Судом із його участю у режимі відеоконференції залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1