04.09.2019 Справа № 756/300/19
Унікальний № 756/300/19
Провадження № 1-кп/756/671/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«04» вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

представника потерпілої: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав, Київської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.04.2003 вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією майна;

- 10.08.2012 вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 09.08.2018 вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
31.08.2018 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) знаходилися біля будинку №10 по пр-ту. Рокосовського у м. Києві, де побачили раніше їм не знайому ОСОБА_7 , в результаті чого у ОСОБА_10 та невстановленої у ході досудового розслідування особи (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) виник спільний злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 разом із невстановленою особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) в той же час, того ж дня підбігли з-заду до потерпілої ОСОБА_7 та фізичною силою повалили її на землю, після чого ОСОБА_10 відкрито заволодів сумочкою, загальною вартістю 200,00 гривень та мобільним телефоном марки «Iphone 3 16Gb», ІМЕІ: НОМЕР_1 у корпусі білого кольору вартістю 500,00 гривень, а невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) відкрито викрала сумку загальною вартістю 200,00 гривень, у якій знаходився ноутбук марки «DELL», вартістю 10 000,00 гривень, графічний планшет марки «Parblo» у корпусі сірого кольору, вартістю 5 000,00 гривень, флеш-накопичувач «Transend» ємністю 8 Gb, вартістю 200,00 гривень, флеш-накопичувач «Gigabite» ємністю 4 Gb, вартістю 200,00 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 разом із невстановленою у ході досудового розслідування особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) спричинили майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 16 300,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав повністю та пояснив, що потерпілу ОСОБА_7 він не мав наміру грабувати. Мобільний телефон потерпілої ОСОБА_7 він знайшов метрів за 10 від місця події, в тому напрямку в який побіг його наглядно знайомий на ім`я ОСОБА_11 , оскільки телефон світився в темноті. Він намагався повернути потерплій ОСОБА_7 речі, які забрав у наглядно знайомого на ім`я ОСОБА_11 , з яким йшов, що було в її сумці він не знає. Потім приблизно через 1-1,5 години після даної події його зупинили працівники поліції. Крім того, обвинувачений пояснив суду, що з наглядно знайомим на ім`я ОСОБА_11 познайомився за 4 години до пограбування, сидів з ним та вживав пиво. Де проживає знайомий на ім`я ОСОБА_11 він не знає. Свідчення про те, що мав намір піти до наглядно знайомого на ім`я ОСОБА_11 додому підтримує, але точної адреси місця проживання останнього не знає, це був ОСОБА_12 масив. Коли він разом зі знайомим на ім`я ОСОБА_11 гуляв, то відстав від нього, а коли наздогнав, то знайомий на ім`я ОСОБА_11 вже напав на потерпілу ОСОБА_7 та втік, він відразу віддав потерпілій ОСОБА_7 сумку та пішов в сторону куди втік знайомий на ім`я ОСОБА_11 , в який саме напрямок не пам`ятає. Патрульна поліція затримала його на трасі в напрямку площі Шевченка, патруль зупинився, підійшли патрульні, відразу вдягли кайданки, хто саме не пам`ятає. Зі свого карману діставав та показував патрульним мобільний телефон, вони взяли телефон подивилися потім віддали, посадили в патрульний автомобіль та повезли до Оболонського управління поліції. Чи складали патрульні документи і чи підписував він щось не пам`ятає. Вперше потерпілу ОСОБА_7 побачив коли зі знайомим на ім`я ОСОБА_11 йшли, а вона йшла попереду метрів за 30-40 від них, а роздивився потерпілу ОСОБА_7 вже в автомобілі патрульних. Що було в потерпілої ОСОБА_7 в руках не бачив, не роздивлявся та не звертав увагу. Не повернув телефон потерпілій ОСОБА_7 бо вже не бачив її, а шукати не став. Момент нападу пам`ятає, не мав наміру продавати телефон потерпілої.

Не дивлячись на не визнання ОСОБА_10 вини, у вчиненні інкримінованого йому діяння, вина обвинуваченого підтверджується комплексом зібраних по справі доказів, а саме:

- показаннями, допитаної в судовому засіданні, потерпілої ОСОБА_7 , яка, зокрема, пояснила, що 31.08.2018 року о 01:00 год. ночі поверталася додому, вийшовши на зупинці йшла по вул. Рокосовського в м.Києві та розмовляла по телефону, потім почула, що позаду хтось біжить, потім коли повернулася подивитися, її двоє чоловік повалили на землю, тримали руки та почали забирати речі, погрожували, сказали щоб мовчала, один чоловік забрав сумку з ноутбуком, планшетом, флешкою та побіг. У ОСОБА_10 була її особиста сумка з паспортом та ключами від квартири. Під час нападу в неї випав телефон, вона встала та почала видирати сумку у обвинуваченого ОСОБА_10 , кричати та просити щоб повернув їй сумку. ОСОБА_10 був у нетверезому стані, вона забрала в нього сумку та почала бігти за іншим чоловіком, який викрав сумку із ноутбуком та графічним планшетом, при цьому голосно кричала, та просила на допомогу. Підбігши до ЖК «Міністерський» побачила хлопця та дівчину, які допомогли їй викликати поліцію. По приїзду поліцейських, їздили близько години навколо місцевості, де було вчинено злочин. ОСОБА_10 знайшли по її опису, оскільки вона нападників запам`ятала. При цьому потерпала зазначила, що за фахом художник, має фотографічну пам`ять, тому обличчя обвинувачених добре запам`ятала. Крім того, потерпіла звернула увагу суду та учасників процесу, що впізнала ОСОБА_10 і за характерними рисами обличчя, а також тому, що він був у тому ж одязі та окулярах, які були на ньому підчас нападу. Коли ОСОБА_10 затримали, то вона також поїхала в поліцію до слідчого. Також потерпіла пояснила, що у подальшому їй було повернуто її мобільний телефон марки «Iphone 3 16Gb» білого кольору, який було виявлено та вилучено у обвинуваченого ОСОБА_10 , та який вона впізнала по налипці на задній панелі корпусу з силуетами двох людей. Крім того, потерпіла зазначила в судовому засіданні, що впевнена в тому, що саме обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин щодо неї, має пряме відношення до пограбування, оскільки згодом саме в районі місця проживання останнього, а саме в селі Демидів Київської області невідомі намагались увімкнути її ноутбук, про що вона отримала повідомлення на мобільний телефон з метою збереження аккаунту, оскільки всі її гаджети були синхронізовані один з одним, що підтверджується скріншотом з її мобільного телефону. Також вказала в судовому засіданні, що підстав оговорювати обвинуваченого в неї немає;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 31.08.2018 року перебував в складі слідчо-оперативної групи, отримали виклик на вул. Кондратюка в м.Києві, прибувши на місце там нікого не було, зателефонувавши в чергову частину їх скорегували до патрульної поліції. З вул.Кондратюка в м.Києві поїхали на площу Шевченка і там побачили потерпілу ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 , який був у кайданках. Потерпіла ОСОБА_7 вказувала, що це не є місцем нападу, після чого вони поїхали на місце, яке вказала потерпіла ОСОБА_7 по вул.Рокосовського в м.Києві. В складі слідчо-оперативної групи було 4 особи, при огляді місця події були спеціалісти та патрульна поліція, фотофіскація здійснювалася експертом;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що 31.08.2018 року патрулювали по м.Києві в Оболонському районі, потім прийшло повідомлення про напад, після чого поїхали на вул.Рокосовського, 10 в м.Києві, де побачили потерпілу ОСОБА_7 , яка повідомила, що в неї двоє невідомих забрали сумку та телефон, телефон шукали на місці, але не знайшли, потім запропонували потерпілій поїхати по району, щоб зустріти нападників. Поїхавши до площі Шевченка в м.Києві по дорозі потерпіла ОСОБА_7 впізнала нападника обвинуваченого ОСОБА_10 , після чого вони зупинилися, щоб перевірити дану особу, зупинили та попросили показати речі, які були при ньому. Потім обвинувачений ОСОБА_10 вийняв з кишені мобільний телефон потерпілої ОСОБА_7 і вони визвали слідчо-оперативну групу;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що 31.08.2018 року він будучи на кухні у квартирі почув крик потерпілої ОСОБА_7 з якого йому стало зрозуміло, що потерпілу грабують, після чого він вийшов на балкон, потерпіла благала щоб їй залишили хоча б ключі. Потім він по лінії «102» звернувся до поліції та повідомив про злочин. Сам злочин він не бачив, але так як балкон його квартири виходить на вул. Рокосовського в м.Києві, тому добре чув крики потерпілої та бачив силуети двох нападників. Повідомив в поліцію про пограбування, оскільки воно саме так виглядало, повідомив про двох грабіжників. Потерпіла ОСОБА_7 просила грабіжників повернути їй ключі та речі, вона кричала голосно. На вулицю він не виходив, грабіжників та потерпілу в обличчя не бачив;

- даними, протоколу огляду місці події від 31.08.2018 року, з якого вбачається, що під час проведення огляду зупинки громадського транспорту, що за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 2, було виявлено гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1 а.с.102-104);

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 31.08.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно якого остання, у присутності понятих, серед наданих їй для впізнання фотознімків на фото №3 впізнала особу ОСОБА_10 , як такого, що 31.08.2018 року приблизно о 01:00 год. за адресою: м.Київ, вул.Рокосовського, 10 заволодів її особистими речами. При цьому потерпіла вказала, що впізнала ОСОБА_10 за зовнішнім виглядом та рисами обличчя (Т.1 а.с. 105-106);

- даними, які містяться в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.08. 2018 року, складеного о 13 год 41 хв., з якого вбачається, що підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_10 фактично було затримано 31.08.2018 року о 03 год. 20 хв. (том 1 а.с. 108-110);

- даними, які містяться в протоколі особистого обшуку затриманої особи від 31.08.2018 року, згідно якого у гр. ОСОБА_10 в присутності понятих було виявлено та вилучено: сонцезахисні окуляри «Reasic»; запальничка зеленого кольору «Cliper»; одна монета номіналом 10 коп. НБУ, дві монети номіналом 25 коп. НБУ, дві монети номіналом 50 коп. НБУ, дві монети номіналом 1 гривня НБУ; ключ з металу сірого кольору; п`ять купюр номіналом одна гривня НБУ, одна купюра номіналом 50 гривень НБУ; одна купюра номіналом 20 гривень НБУ; пачка з під цигарок марки «West» red XL порожня; телефон мобільний у корпусі білого кольору «Iphone 3 16GB» ІМЕІ НОМЕР_1 (Т.1 а.с. 111);

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення речей для впізнання від 06.09.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно якого остання, у присутності понятих, серед наданих їй для впізнання мобільних телефонів, впізнала свій мобільний телефон під №2, а саме: «Iphone 3 16GB» білого кольору, який в неї викрали 31.08.2018 року приблизно о 01:00 год. за адресою: м.Київ, вул.Рокосовського, 10 (Т.1 а.с. 114-116);

- даними, протоколу огляду предмету від 06.09.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_8 , згідно якого в кабінеті №413 Оболонського УП ГУ НП у м.Києві предметом огляду був мобільний телефон у корпусі білого кольору «Iphone 3 16GB» ІМЕІ НОМЕР_1 , з наліпкою чорного кольору з силуетами двох людей (Т.1 а.с.117-123);

- даними, які містяться в постанові слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_16 від 06.09.2018 року про визнання речовими доказами, вилучених у ОСОБА_10 , сонцезахисні окуляри «Reasic»; запальничка зеленого кольору «Cliper»; одна монета номіналом 10 коп. НБУ, дві монети номіналом 25 коп. НБУ, дві монети номіналом 50 коп. НБУ, дві монети номіналом 1 гривня НБУ; ключ з металу сірого кольору; п`ять купюр номіналом одна гривня НБУ, одна купюра номіналом 50 гривень НБУ; одна купюра номіналом 20 гривень НБУ; пачка з під цигарок марки «West» red XL порожня; телефон мобільний у корпусі білого кольору «Iphone 3 16GB» ІМЕІ НОМЕР_1 (Т.1 а.с. 129-130);

- даними, висновку експерта №1 від 03.01.2019 року, згідно якого:

У період часу, до якого відноситься правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_10 підозрюється (31.08.2018р.), він виявляв ознаки резидуально-органічного ураження головного мозку з легких інтелектуальним недорозвитком, емоціино-вольовими порушеннями (згідно з МКХ-10, шифр F 06.8), за своїм психічним станом зазначений період міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_10 виявляє ознаки резидуально-органічного ураження головного мозку з легким інтелектуальним недорозвитком, емоційно-вольовими порушеннями (згідно з МКХ-10, шифр F 06.8). За своїм психічним станом теперішній час ОСОБА_10 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_10 може брати участь у процесуальних діях (у проведенні слідчих дій та у судовому розгляді кримінального провадження).

За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_17 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

У теперішній час у ОСОБА_10 не виявлено клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії. У теперішній час ОСОБА_10 не потребує проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування. (Т.1 а.с. 145-150);

- даними, які містяться в повідомленні чергової частини УП ГУНП в м. Києві зі служби 102 про те, що 31.08.2018 о 00:52 за адресою: АДРЕСА_2 , муж будинками та лікарнею невідомі особи грабують дівчину, вказане повідомлення надійшло від громадянина ОСОБА_15 , по що зареєстровано ЄО за №61172 від 31.08.2018 року; Крім того, з вказаного повідомлення вбачається, що підчас відпрацювання інформації про злочин було обстежено прилеглу територію, та станом на 02 год. 06 хв. по прикметах перевірено 4 особи, нікого з підозрюваних потерпіла не впізнала (том 1 а.с. 173).

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, суд розцінює, як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнути кримінальної відповідальності, та пом`якшити покарання.

Суд критично ставиться та не приймає до уваги покази ОСОБА_10 про відсутність у нього спільного із невстановленою особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) умислу наповторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, а також не приймає до уваги показання ОСОБА_10 в тій частині, що він намагався припинити протиправні дії невстановленої особи (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження). Вказані показання обвинуваченого суд вважає надуманими та спрямованими на уникнення кримінальної відповідальності.
Оскільки, показання обвинуваченого спростовуються комплексом інших зібраних у справі доказів, а саме показами потерпілої ОСОБА_7 , яка детально, чітко, та послідовно вказала на обставини події, які мали місце 31.08.2018 року приблизно о 01 годині 00 хвилин біля будинку №10 по пр-ту. Рокосовського у м. Києві за участю саме двох осіб обвинуваченого ОСОБА_10 , та невстановленої досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження). Такі показання потерпілої також підтверджуються показаннями, допитаного в якості свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні вказав, що не був безпосереднім свідком події, не бачив потерпілу, чи нападників в обличчя, проте, бачив, що силуети двох нападників, та потерпілої, яка намагалась припинити протиправні дії останніх, про що голосно благала їх. Вказані покази свідка підтверджуються повідомленням чергової частини УП ГУНП в м. Києві зі служби 102 про те, що 31.08.2018 о 00:52 за адресою: АДРЕСА_2 , муж будинками та лікарнею невідомі особи грабують дівчину, яке надійшло від ОСОБА_15 . Крім того, згідно з вказаного повідомлення вбачається, що підчас відпрацювання інформації про злочин було обстежено прилеглу територію, та станом на 02 год. 06 хв. по прикметах перевірено 4 особи, нікого з підозрюваних потерпіла не впізнала. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що підчас опрацювання оперативної інформації щодо даної події, на зупинці громадського транспорту на площі Шевченка в м. Києві 31.08.2018 року о 03 год. 20 хв. було затримано ОСОБА_10 , при цьому саме в цій особі потерпіла ОСОБА_7 впізнала одну з осіб, які вчинили протиправні дії щодо неї, а в подальшому при проведені поверхневого огляду затриманого у ОСОБА_10 в кишені було виявлено та вилучено мобільний телефон у корпусі білого кольору «Iphone 3 16GB» ІМЕІ НОМЕР_1 , що підтверджується даними досліджених в судовому засіданні письмових доказів, та показів, допитаних в якості свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_14 .

Суд не бере до уваги посилання сторони захисту на ту обставину, що протоколи огляду місця події від 31.08.2018 року складені з порушенням вимог КПК України, оскільки на думку суду, така позиція захисту є надуманою, не ґрунтується на вимогах КПК України, спрямована на уникнення відповідальності ОСОБА_10 .
У суду немає підстав піддавати сумніву правдивість показань потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами. Разом з тим, суд звертає увагу на той факт, що сам обвинувачений в ході судового засідання неодноразово зазначав, що місці злочину перебували лише потерпіла і він разом з невстановленою у ході досудового розслідування особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження).

Отже, суд, розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_10 обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України, знайшло своє підтвердження.
На думку суду, комплекс зібраних у справі доказів є належними та допустимими, оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною суду не надано.

Таким чином, оцінюючи в комплексі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_10 своїми умисними діями, які виразились у повторному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю доведена.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує що останній вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, суд бере до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований.

Крім того, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання, суд, відповідно до ст. 50 КК України, бере до уваги те, щопокарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів та те, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Так, всебічно дослідивши відомості про особу обвинуваченого, дотримуючись загальних засад призначення покарання, з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає правильним обрати ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Разом з тим, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_10 покарання не в максимальних межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання на підставі ст. 69, ст. 75 КК України.
Крім того, потерпілою ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_10 про стягнення на користь останньої 15 600,00 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Представник потерпілої та потерпіла під час розгляду справи заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 підтримали в повному обсязі, та просили його задовольнити з підстав викладених у позові.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 цивільний позов не визнав повністю.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Розмір моральної шкоди потерпіла обґрунтовує тим, що моральна шкода полягає у завданих їй душевних страждання, хвилюваннях, пов`язаних з приниженням та підривом довіри до її ділової репутації, оскільки внаслідок вчинення обвинуваченим злочину щодо неї, вона втратила накопичені роками авторські-творчі розробки, які зберігались в пам`яті гаджетів, що були викрадені. Крім того, вказала, що після події злочину, вона втратила спокій, постійно побоюється виходити на вулицю без супроводу. Внаслідок даного злочину порушено її активне громадське життя, стосунки з оточуючими.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що протиправні дії ОСОБА_10 , знаходяться в причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілої ОСОБА_7 , підстав для звільнення останнього від обов`язку по відшкодуванню заподіяних матеріальної та моральної шкоди суд не вбачає, тому цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відсутні. Речовими доказами розпорядитись в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 128, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України ОСОБА_10 до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 09.08.2018, остаточно призначивши йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту затримання, а саме з 31.08.2018 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_7 , 15 600,00 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Речові докази по справі: сонцезахисні окуляри «Reasic»; запальничка зеленого кольору «Cliper»; одна монета номіналом 10 коп., дві монети номіналом 25 коп., дві монети номіналом 50 коп., дві монети номіналом 1 гривня; ключ з металу сірого кольору; п`ять купюр номіналом одна гривня, одна купюра номіналом 50 гривень; одна купюра номіналом 20 гривень; пачка з під цигарок марки «West» red XL порожня зберігати в матеріалах справи. Мобільний телефон у корпусі білого кольору «Iphone 3 16GB» ІМЕІ НОМЕР_1 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1