КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1156/2019 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2010 за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України на 7 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 02.02.2017 близько 09:30 годині, перебуваючи в магазині за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Шептицького 1/2 де, на той час виконувала свої службові обов`язки ОСОБА_9 , почав словесно погрожувати та вимагати грошові кошти, що їй належать. З метою уникнення фізичного впливу та подальшого конфлікту ОСОБА_9 вийшла з приміщення магазину на вулицю. Вцей же час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. ОСОБА_7 , стоячи біля прилавку магазину, перескочив його, відчинив касову зону, де знаходились грошові кошти, та похапцем витягнув 4160 гривень.
В цей час ОСОБА_9 , спостерігаючи через вітрину магазину за діями ОСОБА_7 , забігла до приміщення магазину та стала вимагати у нього припинити протиправні дії й повернути грошові кошти, однак ОСОБА_7 на зауваження не реагував, поклав грошові кошти в кишеню куртки, в яку був одягнений, тим самим відкрито викрав грошові кошти в сумі 4160 гривень, вибіг через запасний вихід з магазину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про скасування вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та просив ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції внаслідок формального підходу дійшов помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, не врахував тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, що вказує на те, що ОСОБА_7 прагне вести злочинний спосіб життя, не бажає перевиховуватися та незаконно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому ОСОБА_7 останнє слово, вивчивши і перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, обґрунтованим і в цій частині ніким по справі не оспорюється.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

ПризначаючиОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, пом`якшуючу обставину щире каяття, відшкодування шкоди.
Разом із цим, з огляду на особливості та обставини вчинення злочину, зокрема форму вини, мотивів і мету, спосіб вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст.75 КК України суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, у повній мірі дотримався вимог Закону.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, працює, не одружений, стан його здоров`я, фактичні обставини справи (відкрито викрав грошові кошти під час конфлікту на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 ), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, відношення обвинуваченого до вчиненого, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, наявність пом`якшуючих обставин щире каяття, повернення грошових коштів, колегія суддів виходячи з принципу співмірності та індивідуалізації покарання, вважає рішення суду першої інстанції у частині звільнення ОСОБА_7 від покарання з іспитовим строком обґрунтованим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, колегія суддів не вбачає.
За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання, а тому вирок суду щодообвинуваченого необхідно як законний та обгрунтований залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - без зміни.

Вирок Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

_______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4