Справа № 442/6031/19
Провадження № 1-в/442/304/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону капітан юстиції ОСОБА_4 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні №0001990 від 30.03.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України

в с т а н о в и в:
22.08.2019 року прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону капітан юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити долю речового доказу, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0001990 від 30.03.2015 року, а саме повернути ОСОБА_5 або його законному представнику - паспорт громадянина Російської Федерації з номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що в провадженні військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України перебували матеріали досудового розслідування № 0001990 від 30.03.2015 року, за результатами якого 22.12.2016 року відносно ОСОБА_5 складено обвинувальний акт у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України. Постановою слідчого у вказаному провадженні паспорт ОСОБА_5 визнався речовим доказом.

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначено остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі із позбавленням військового звання та вирішено долю речових доказів, зокрема, вищевказаний паспорт вирішено залишити при матеріалах провадження, що залишились у прокурора. 18.07.2018 ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Подільського районного суду м. Києва залишено без змін.

21.08.2019 року за вих. номером 51/7/2-6090 надійшов лист ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, у якому висловлено прохання надати оригінал документу, що засвідчує особу ОСОБА_5 в рамках забезпечення виконання двохсторонніх домовленостей щодо взаємного звільнення осіб. Зазначає, що ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання у Дрогобицькій виправній колонії № 40, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону капітан юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд повернути ОСОБА_5 або його законному представнику - паспорт громадянина Російської Федерації з номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з речовими доказами.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 9 ст. 539 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Крім цього, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» у порядку, передбаченому для виконання вироків, суд вправі вирішити і долю речових доказів.

Із вироку Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2018 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 18.07.2018 року, вбачається, що ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі без конфіскації майна та відповідно до вимог до ст. 54 КК України з позбавленням військового звання молодший сержант. Крім цього, вказаним вироком, вирішено долю речових доказів, зокрема, паспорт громадянина Російської Федерації з номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено залишити при матеріалах провадження.

Враховуючи наведене, той факт, що паспорт громадянина Російської Федерації з номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому ОСОБА_5 необхідний для засвідчення особи останнього в рамках забезпечення виконання двохсторонніх домовленостей взаємного звільнення осіб, без такого паспорта двосторонні домовленості не будуть виконані, у зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 100, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Клопотання задоволити.

Речовий доказ, який за вироком Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2018 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 18.07.2018 року, зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0001990 від 30.03.2015 року, які залишились у прокурора, а саме - паспорт громадянина Російської Федерації з номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути ОСОБА_5 або його законному представнику.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22 серпня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1