Справа № 344/8634/19
Провадження № 11-кп/4808/243/19
Категорія ст.93 п.п. «а», «г», «ж», «з» КК України (1960р.)
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про визнання його потерпілим від протиправних дій з боку держави та стягнення завданої шкоди в сумі 20000 євро.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 звернувся із заявою в порядку вимог ст. 536, 539 КПК України, відповідно до яких вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироків, проте у своїй заяві засуджений просить про стягнення з держави в його користь матеріальної та моральної шкоди, що, на думку суду, може бути вирішено шляхом звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на однобічність та неповноту судового розгляду. Вважає, що поза увагою суду залишились істотні доводи його заяви, на які не надано вмотивованих відповідей, а також при розгляді його заяви не застосовано практики ЄСПЛ, що є порушенням ст.6 КЗПЛ.

В обґрунтування апеляційних доводів, посилається на те, що він засуджений до довічного позбавлення волі, протягом відбуття покарання у нього погіршився стан здоров`я, у зв`язку з відсутністю мінімальних санітарно-гігієнічних умов тримання ув`язнених та медобслуговування.

Крім того, вказує, що для засуджених до довічного позбавлення волі немає кінця терміну ув`язнення, цей термін закінчується з біологічною смертю ув`язненого, оскільки в національному законодавстві відсутній механізм перегляду вироків суду щодо таких засуджених з будь-яких причин (умовно-дострокове звільнення, пом`якшення та інші).

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_8 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити;

- прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону, повно та всебічно оцінив обставини провадження та правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Положенням ч.1 ст. 539 КПК України, встановлений перелік осіб, які мають право звернутися до суду з клопотанням для вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку. До числа таких осіб належать: прокурор, засуджений, його захисник, законний представник, орган або установа виконання покарань, а також інші особи, установи або органи у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

З матеріалів клопотання вбачається, що вироком Апеляційного суду Волинської області від 25 січня 2002 року ОСОБА_8 засуджений за ст.223 ч.2, ст.142 ч.3, ст.215-3 ч.3, 93 п.п. а,г,ж,з КК України (в редакції 1960 року КК України), ст.263 ч.1 (в редакції 2001 року КК України) до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Верховного Суду України від 23 квітня 2002 року залишено без змін.

З поданої заяви вбачається, що засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду в порядку вимог ст. ст. 536, 539 КПК України та просить про стягнення з держави в його користь матеріальної та моральної шкоди в сумі 20000 Євро.

Стаття 536 КПК України регулює питання відстрочки виконання вироку, а в порядку ст. 539 КПК України вирішуються питання під час виконання вироків.

Зі змісту заяви ОСОБА_8 вбачається, що засуджений просить визнати його потерпілим від протиправних дій з боку держави та призначити йому справедливу сатисфакцію у розмірі 20 тис. євро.

Зі змісту наданих суду пояснень від засудженого ОСОБА_8 вбачається, що протягом строку відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, яке йому було призначено за вироком суду, він знаходився у різних установах виконання покарань де до нього неодноразово з боку посадових осіб застосовувалось фізичне насильство та створювались нелюдські умови внаслідок чого він зазнавав моральних страждань. Вказує, що він не звертався з відповідними заявами до компетентних органів з приводу проведення досудового розслідування та притягнення винних до відповідальності, оскільки не вірив в можливість ефективного захисту своїх інтересів.

Відповідно до вимог ч.6 ст.206 КПК України , якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Разом з тим, зі змісту пояснень засудженого ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції вбачається, що на даний час він відбуває покарання у Державній установі Івано-Франківська установа виконання покарань №12 в якій задоволений умовами тримання під вартою та ставленням до нього з боку посадових осіб та працівників установи, стверджує, що у вказаній установі до нього не застосовувалось насильство і на даний час він не має будь яких тілесних пошкоджень, які можуть бути виявлені в результаті медичного огляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні правові підстави для виконання дій, які передбачені ч.6 ст.206 КПК України щодо захисту прав засудженого ОСОБА_8 , проведення його медичного обстеження та вжиття заходів забезпечення безпеки.

Разом з тим, колегія судів вважає за необхідне роз`яснити засудженому, що у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального закону він може самостійно звернутися до компетентних органів з відповідними заявами про вчинення стосовно нього кримінальних правопорушень, пов`язаних із застосуванням до нього фізичного насильства або створення нелюдських умов щодо відбуванням покарання у виді довічного позбавлення волі, в яких детально конкретизувати час та місце вчинення злочину, осіб, які повинні бути притягнуті до відповідальності, характер застосованого до нього насильства та його наслідки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що особа може бути визнана потерпілим тільки під час проведення досудового розслідування відповідного кримінального правопорушення.

Зокрема, відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в поданій заяві ОСОБА_8 не ставить питань, які суд може вирішувати в порядку пов`язаних з виконанням вироку, а тому суд прийняв обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні заяви засудженого.

Так, ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Колегія судді вважає за необхідне роз`яснити засудженому ОСОБА_8 , що він має право у встановленому законом порядку звернутися до суду в порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, яку було заподіяно внаслідок неправомірних дій посадових осіб, обґрунтувавши належним чином свої позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання засудженого потерпілим та стягнення на його користь грошових сум з держави.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції не позбавляє засудженого ОСОБА_8 права на захист своїх інтересів у встановленому законом порядкую.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4