Справа № 461/4030/19
Провадження № 1-кс/461/4865/19
УХВАЛА
Іменем України

04.06.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанови та зобов`язання до вчинення дій

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду зі скаргою, в якій просять скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про відмову у визнанні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими від 10.05.2019 року у кримінальному провадженні №0000072 від 30.10.2018 року та зобов`язати слідчого визнати їх потерпілими у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що у провадженні Управління СБ України у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000072 від 30.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. 27.03.2019 року заявники звернулися до слідчого з клопотанням про визнання їх потерпілими у даному кримінальному провадженні. Однак, 10.05.2019 року прокурором ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілими. Вважають, що таке рішення слідчого є необґрунтованим та безпідставним. Просять скаргу задоволити.

Заявники у судовому засіданні скаргу підтримали, просили таку задоволити.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили, просили у такій відмовити, оскільки така є законною та обґрунтованою.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що в провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за №0000072 від 30.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

27.03.2019 року заявники звернулися до слідчого з клопотанням, в якому просили визнати їх потерпілими у кримінальному провадженні №0000072 від 30.10.2018 року.

Прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 10.05.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчий суддя зазначає, що для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документу. Разом з тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Тому, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Слідчий суддя зазначає, що постанова прокурора ОСОБА_6 від 10.05.2019 року є необґрунтованою, оскільки прокурором належним чином об`єктивно не встановлено та не перевірено, чи було заявникам завдано шкоду.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що скаргу в цій частині необхідно задоволити та скасувати оскаржувану постанову.
У свою чергу, у задоволенні скарги в частині зобов`язання прокурора задоволити заяву потерпілих, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити, оскільки саме правильність застосування слідчим або прокурором норми ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про відмову у визнанні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими від 10.05.2019 року у кримінальному провадженні №0000072 від 30.10.2018 року.

Зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 об`єктивно повторно розглянути заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.03.2019 року про визнання потерпілими, прийняти мотивоване рішення, про яке повідомити заявників.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1