печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000293, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , КП КМ БТІ від 26.04.2018 за № 062/14-5009 (И-2018).

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293 від 08.02.2018 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за фактом таємного викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією злочину за ч. 5 ст. 185КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 01 липня 2014 року, у невстановлений слідством час, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , отримав вхідний дзвінок від ОСОБА_5 , який повідомив про те, що у нього є розмова до ОСОБА_6

02.07.2014, біля 08:00 години, ОСОБА_6 , працюючи охоронцем в ТОВ «Спрут», прибувши на своє робоче для здійснення охорони будинку за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_7 , де також проживає дружина ОСОБА_8 , зустрівшись із ОСОБА_5 , який працює домоправителем у вказаному домоволодінні, останній, маючи злочинний умисел на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вступив у попередню змову із ОСОБА_6 , попрохав останнього відчинити будинок та не перешкоджати йому у реалізації свого злочинного наміру. ОСОБА_6 надав свою добровільну згоду, відчинив приміщення вказаного вище будинку та вийшов до свого робочого місця спостерігати, щоб ніхто не побачив їх злочинні дії.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ,. реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення майна, належного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , користуючись відсутністю їх контролю за своїм майном, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті відпочинку, зробивши отвір в стелі, де зберігались грошові кошти, умисно, таємно, з корисливих мотивів, здійснили крадіжку грошових коштів в сумі 900 000 доларів США, належних ОСОБА_7 , та 1 100 000 доларів США, належних ОСОБА_8 що складає 23 660 000 гривень відповідно до курсу НБУ, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 викрадені грошові кошти розподілили між собою та витрачали на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в особливо великих розмірах.

В рамках досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 176463853 від 06.08.2019 відсутня інформація про право власності на об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки КП КМ БТІ від 26.04.2018 за № 062/14-5009 (И-2018) право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлено цивільний позов на суми 55 500 000 грн.

З метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду додаткового покарання, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження об`єкту нерухомого майна на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В поданій до суду заяві слідчий ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, надані документи на його обґрунтування вбачає достатні підстави для накладення арешту на майно, яке належне підозрюваному ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КПК України, санкція ч. 5 ст. 185 КПК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна та у вказаному кримінальному провадженні потерпілими заявлений цивільний позов. Також слідчим на підставі наданих матеріалів доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна, його пошкодження, що призведе до неможливості застосування до нього конфіскації.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1