Справа № 163/1499/19
Провадження № 1-кп/163/116/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000162 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Овідіополь Одеської області, що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, професійно-технічної освіти, одруженого, непрацюючого, судимого 08.11.2002 року Одеським апеляційним судом за ч.ч.2, 3, 4 ст.185, ч.4 ст.187, п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі (звільнений з місця відбуття покарання після його відбуття 07.04.2014 року),

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він о 03:03 годині 16.12.2018 року, слідуючи з Республіки Польща в Україну пасажиром рейсового автобуса "Bova", номерний знак НОМЕР_1 , сполученням "Варшава - Харків", смугою руху "зелений коридор" через пункт пропуску "Ягодин" Волинської митниці ДФС України, що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у згортку з фольги, поміщеному у кишеню одягнутих на ньому джинсів, який після спрацювання службової собаки намагався приховати під пасажирським сидінням автобуса, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс масою 0,1473 грама.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.305 КК України.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акта з угодою про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами.

Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 40 001 гривня без конфіскації майна.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, фізичну кількість предмета контрабанди, а також на особу обвинуваченого, який має молодий вік, позитивно характеризується по місцю проживання, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох малолітніх дітей та непрацездатну матір.

Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, через що на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Наркотичний засіб, скляна трубка, паперова пачка як речові докази згідно зі ст.100 КПК України підлягають знищенню; таблетки, клітчаста сумка, паспорт поверненню володільцю; документи щодо проходження митного контролю слід залишити в матеріалах справи.

Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 31 липня 2019 року в кримінальному провадженні № 0000162, укладену прокурором прокуратури Волинської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, і на підставі ч.2 ст.59, ч.ч.1, 2 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 2353 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 001 (сорок тисяч одна) гривня.

Речові докази 0,1473 грама канабісу, скляну трубку з напиленням, паперову пачку з написом "LD", які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити, знявши накладений 19.12.2018 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;

20 таблеток "Seronil", клітчасту сумочку, які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, повернути ОСОБА_4 , знявши накладений 19.12.2018 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , який передано на зберігання ОСОБА_4 , надати останньому в повне розпорядження;

копії контрольних талонів для проходження по "червоному коридору" серії АСС № 455382 та по "зеленому коридору", акт про проведення огляду (переогляду) № 205010/2018/218328, митну декларацію ОСОБА_4 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) гривень судових витрат на проведення комплексної дактилоскопічної та судово-хімічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1