ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 618/441/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2324/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , за умови, що останній взяв захист своїх інтересів на себе, без участі потерпілої ОСОБА_8 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 08 05 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 04 05 2018 року за ст.198 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 04 05 2018 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років і 3 місяців позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», та взято його під варту в залі суду.

Визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з дня ухвалення вироку, а саме з 08 05 2019 року.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

ОСОБА_7 визнаний винним судом та засуджений за те, що він:

11 04 2019 року приблизно о 21:00 год., перебуваючи в гостях у ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, після сумісного розпивання спиртних напоїв з її чоловіком - ОСОБА_9 та двоюрідним братом - ОСОБА_10 , діючи в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, таємно, з метою наживи, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає викрав з правої зовнішньої кишені кофти, в якій спала ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1000 грн., спричинивши при цьому потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх доводів зазначив про те, що судом першої інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання, не було належним чином враховано як обставину, що пом`якшує покарання, його сприяння розкриттю злочину, а також те, що злочин ним було скоєно через важкі матеріальні обставини.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений просив задовольнити вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Прокурор вважав оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Потерпіла, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, від неї не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст.65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.

Зокрема, враховував характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання та місцем проходження військової служби, являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 , має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У якості обставин які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, судом визнано його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання винного, передбаченою ст.67 КК України, яку суд врахував при призначенні покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин справи, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання та наявність обтяжуючої обставини, суд призначив мінімальний строк позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає, що підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання немає, призначене покарання у вказаних у вироку розмірах за скоєний злочин з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

Таким чином, пом`якшуючі обставини, на які посилається обвинувачений у апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції при постановленні вироку.

Посилання апелянта на те, що злочин скоєно у зв`язку з важким матеріальним становищем, на думку колегії суддів, не можна визнати обставиною, що пом`якшує покарання.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни та задоволення апеляційної скарги немає. Призначене обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є співмірним характеру та змісту вчинених ним протиправних дій, їх небезпечності та наслідкам, відповідає визначеній законом меті, є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, підстави вважати його явно несправедливим внаслідок суворості у колегії суддів відсутні.

Таким чином, підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання при перевірці кримінального провадження в апеляційному порядку колегія суддів не встановила, а тому вважає за необхідне вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 08 05 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4