Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4789/17
н/п 1-кп/490/368/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001339, внесеного 27.03.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, АР Крим, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, фактично не маючого постійного місця мешкання на території Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.01.2006 року Залізничним районним судом м. Сімферополь за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-19.12.2007 року Київським районним судом м. Сімферополь за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-11.04.2011 року Залізничним районним судом м. Сімферополь за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-21.06.2011 року Залізничним районним судом м. Сімферополь за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-29.11.2011 року Сімферопольським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

-24.02.2012 року Залізничним районним судом м. Сімферополь за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

-22.03.2012 року Алуштинським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 156, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, 20.10.2015 року на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 10 місяців 23 дня;

-22.06.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

-11.01.2018 року вироком Апеляційного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017 року близько 06:40 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання колишньої співмешканки ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив в кімнаті на билці дивану належний їй мобільний телефон «Meizu M3 Note 16 Gb» з сім-картами мобільних операторів «Лайфселл» та «МТС», загальною вартістю 4150 гривень.

В цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та скориставшись тим, що ОСОБА_7 спала, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, таємно викрав вказане майно.

В подальшому, ОСОБА_6 , з місця вчинення правопорушення зник та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4150 гривень.

Дії ОСОБА_6 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що 24 березня 2017 року він перебував за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 , де побачив її мобільний телефон, яким заволодів, скорставшись тим, що потерпіла заснула, викравши вказане майно. Обвнувачуваний показав суду, що наступного дня заклав викрадений ним мобільний телефон "Meizu" до ломбарду, отримавши за нього приблизно 1900 грн. ОСОБА_6 зазначив, що з потерпілою примирився та відшкодував їй завдану шкоду. Просив суд його суворо його не карати, оскільки він щиро кається у скоєному і зробив для себе належні висновки.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, враховуючи також заяву потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала на відсутність до ОСОБА_6 претензій матеріального і морального характеру, а також просила розглядати справу без її участі, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_6 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ОСОБА_6 винуватий у його вчиненні, так як він своїми умисними діями вчинив таємнеповторневикрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність виключення рецидиву, як обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , на підставі вимог ч. 4 ст. 67 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.
Таким чином, при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достанім для його виправлення і запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.
Разом із тим, судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року за ч. 2 ст. 185. ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що при призначенні остаточної міри покарання ОСОБА_6 необхідно застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України і призначити остаточне покарання обвинувачуваному шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі .
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з моменту набрання вироком чинності.
При цьому у строк відбуття покарання слід зарахувати:
-на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України відбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року;
-на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України - строк попереднього ув`язнення обвинуваченого, та періоди перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Із матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 :
- був взятий під варту 04 травня 2017 року;
- 11 січня 2018 року вироком Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_6 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.05.2017 року по 20.06.2017 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року по 10.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
- 20.05.2019 року він прибув до СІЗО міста Миколаєва, куди був тимчасово переведеним в зв`язку із розглядом даної справи Центральним районним судом міста Миколаєва.
Протягом періоду з серпня 2015 року порядок зарахування строку попереднього ув`язнення змінювався неодноразово.
Так, діюча станом на серпень 2015 року редакція частини 5 статті 72 КК України передбачала зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
24 грудня 2015 року набув чинності Закон України № 838-VIII "про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", який передбачав, що: "Зарахування судом строку попереднього ув`язнення ... проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі".
21 червня 2017 року набув чинності Закон України № 2046-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", який передбачає, що: " Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день..."
При вирішенні питання щодо застосування Закону України № 838-VIII та Закону України № 2046-VIII, суд враховує висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17.
Так, на підставі частини 4 статті 70, частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України в редакції Закону України № 838-VIII, слід зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 періоди:
- з 04.05.2017 року по 10.01.2018 року та з 20.05.2019 року по 14.11.2019 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
- з 11.01.2018 року по 20.05.2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази у справі відсутні.

Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, у вигляді 4-х (чотирьох) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.05.2017 року по 10.01.2018 року та з 20.05.2019 року по 14.11.2019 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 11.01.2018 року по 20.05.2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1