Ухвала
Іменем України
30 травня 2019 року
м. Київ
справа № 328/579/16-к

провадження № 51-2667ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року,
установив:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам КПК України суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не міститься обґрунтування незаконності оспорюваного вироку та необхідності його скасування на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 84, 94, 284, 374, 412, 413 цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Також попри те, що оспорюваний вирок переглядався в апеляційному порядку, в скарзі не наведено обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на згаданих підставах, з урахуванням положень статей 370, 404, 412, 417, 419 КПК України. Отже, й не зазначено обґрунтування заявленої вимоги про закриття кримінального провадження.
Крім того, захисник покликається на неповноту судового розгляду, не погоджується з наданою судами оцінкою доказам та заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також захиснику слід урахувати й правила ст. 284 КПК України, оскільки останній просить суд касаційної інстанції скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження, в той час не вказує на підставу для закриття кримінального провадження, які передбачені вказаною статтею.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд,
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року, залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3