Дата документу 16.05.2019 Справа № 320/9487/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/805/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/9487/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.187 ч.3 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004586, № 0002645, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, не одруженого, студента 2 курсу ДНЗ «МБЦТО», з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

встановила:

вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2018 року:

- ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено неповнолітньому ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнено неповнолітнього ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано неповнолітнього ОСОБА_7 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу неповнолітньому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, з покладенням на останнього наступних обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись з м. Мелітополя Запорізької області, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої.
Звільнено ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.
Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 його перебування в установах попереднього ув`язнення з 15 серпня 2018 року по 10 грудня 2018 року включно;
- ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
- за ст. 198 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили ухвалено обрати у виді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього наступних обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись з м. Мелітополя Запорізької області, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у розмірі 3078 гривень 79 копійок.
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 19 жовтня 2017 року, приблизно в 00 годин 10 хвилин, знаходячись біля будинку № 141 по вул. Пушкіна в м. Мелітополі Запорізькій області, неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з телефонної каналізації, шляхом виривання руками проводу, таємно викрали майно, що належить КЦТ № 536 Запорізькій філії ПАТ «Укртелеком», а саме 121 метр проводу зв`язку типу ПРППМ 1x2x0,9, чим завдали КЦТ № 536 Запорізькій філії ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на суму 774 гривень 50 копійок.
19 жовтня 2017 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 91 та будинку № 95 по вул. О. Довженка в м. Мелітополі Запорізькій області, неповнолітній ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з телефонної каналізації біля будинку № 91 та телефонної каналізації біля будинку № 95 по вул. О. Довженка в м. Мелітополі Запорізькій області, шляхом виривання руками проводу, таємно викрали майно, що належить КЦТ № 536 Запорізькій філії ПАТ «Укртелеком», а саме 360 метрів проводу зв`язку типу ПРППМ 1x2x0,9, чим завдали КЦТ № 536 Запорізькій філії ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на суму 2 304 гривень 29 копійок.
20 жовтня 2017 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, маючи при собі пневматичний пістолет Magnum А-101 саl. 4,5 мм, серійний номер НОМЕР_1 , переліз через огорожу вказаного будинку, тим самим проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , підійшов до вхідних дверей житлового будинку, де погукав мешканку будинку ОСОБА_12 . Після чого, потерпіла ОСОБА_12 відкрила вхідні двері будинку, де знаходився неповнолітній ОСОБА_7 . Продовжуючи свої злочинні дії, неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись біля вхідних дверей вказаного будинку, направив в бік ОСОБА_12 належний йому пневматичний пістолет Magnum А-101 саl. 4,5 мм, серійний номер НОМЕР_1 , та висловив вимогу надати йому спритні напої, які маються у потерпілої ОСОБА_12 за місцем проживання, на що ОСОБА_12 відповіла відмовою. При цьому, дії неповнолітнього ОСОБА_7 були сприйняті ОСОБА_12 як реальна загроза для життя та здоров`я і потерпіла вимушена була не чинити опір. Відразу після цього, неповнолітній ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, шляхом ривку з шиї потерпілої ОСОБА_12 незаконно заволодів її майном, а саме частиною жіночого ланцюжку, 585 проби, вагою 1,3 грам, вартістю 2 000 гривень, після чого втік з місця вчинення злочину.
20 жовтня 2017 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, знаходячись у відділені ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, буд. № 26, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутністю ознак легалізації доходів, достовірно знаючи про те, що майно одержане в результаті вчинення злочину, передбаченого ст. 187 КК України, отримав від ОСОБА_7 частину жіночого ланцюжку, 585 проби, вагою 1,3 грам, що належить ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, 20 жовтня 2017 року, приблизно о 01 годині 05 хвилини, шляхом продажу за 734 гривні, збув придбану при вищевказаних обставинах частину жіночого ланцюжку, 585 проби, вагою 1,3 грам до відділення ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, буд. № 26.
20 жовтня 2017 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, знаходячись біля квартири АДРЕСА_4 , неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, за допомогою відшуканих ними ключів від вказаної квартири, шляхом відкриття замків вхідних дверей, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_13 , чим завдали останньому матеріальний збиток на загальну суму 1100 гривень.
14 серпня 2018 року, приблизно о 22 годині, знаходячись на території домоволодіння будинку АДРЕСА_6 , неповнолітній ОСОБА_7 , керуючись корисливими мотивами, діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, шляхом розбиття скла вікна, переліз через віконний отвір, тим самим проник у приміщення вказаного будинку, що є житлом, де його протиправні дії були помічені гр. ОСОБА_14 . Після чого, продовжуючи свої незаконні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, неповнолітній ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його протиправні дії стали відомі ОСОБА_14 , яка в момент проникнення знаходилась у приміщенні вказаного будинку, скориставшись пригніченим станом останньої, відкрито викрав належне потерпілому ОСОБА_15 майно, після чого зник з місця події, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1 750 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи вирок в частині кваліфікації дій обвинувачених та доведеності їх вини, а також міри покарання, призначеної обвинуваченому ОСОБА_8 , вважає вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 незаконним і таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Вважає, що, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, суд не в повній мірі врахував усі обставини вчинення ОСОБА_7 злочинів, їх суспільну небезпеку та особу обвинуваченого. Вважає, що обставини, на які послався суд, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не знижують суспільну небезпеку вчинених діянь чи особи обвинуваченого, а є підставою лише для застосування мінімального розміру покарання за вчинені злочини. Окрім цього, ті самі обставини стали також і підставою для застосування судом положень ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 187 КК України. Суд не взяв до уваги той факт, що неповнолітнім ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, вчинений проти особи похилого віку. Вказує на те, що ОСОБА_7 вчинив ряд умисних корисливих злочинів, які є тяжкими, а один з них особливо тяжким, які були скоєні ним за короткий проміжок часу, що свідчить про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Також звертає увагу на ту обставину, що після направлення обвинувального акта для розгляду до суду, ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином. Крім цього, обвинуваченим не відшкодовано потерпілій стороні матеріальні збитки.

На підставі викладеного, просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. В іншому вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема і в останньому слові, його захисника та законного представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_8 , який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_8 учасниками провадження в апеляційному порядку не оскаржується.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, кваліфікація дій останнього, встановлені і вказані обставини у обвинувальному вироку, ґрунтуються на обставинах, які сторонами провадження не оспорюються, тому, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого та правильно кваліфікував дії неповнолітнього ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України.

Порушень ст.ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Зі змісту скарги убачається, що прокурор фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, а також інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи»; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України» заява № 36650/03 від 12.01.2012 року), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду, тощо.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи покарання неповнолітньому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь суспільної небезпеки скоєного, його наслідки, обставини, що обтяжують і пом`якшують вину обвинуваченого та дані про його особу.

Так, судом враховано сукупність фактичних даних, які характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 вчинив злочин у неповнолітньому віці, за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності, потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 претензій матеріального характеру не мають, матеріальний збиток останнім відшкодований у повному обсязі, у зв`язку із чим потерпілі від цивільних позовів відмовились. Також, при призначенні покарання, суд врахував досудову доповідь Сектору ювенальної пробації м. Мелітополя Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої ризик скоєння повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 є середнім та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення постійного нагляду, застосування соціально-виховних заходів та покладення обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76 КК України.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав скоєння ним злочинів будучи неповнолітнім, вину визнав у повному обсязі, під час судового засідання надав правдиві покази, що свідчить про його каяття та сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши вказані обставини у їх сукупності, судом було призначено покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 в межах, передбачених санкціями ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 та ч. 3 ст. 187 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, строком на 2 роки, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і підстав вважати таке покарання занадто м`яким, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, встановлені судом першої інстанції відомості про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, на думку колегії суддів, свідчать про те, що судом першої інстанції правильно визначений розмір покарання.

Щодо доводів прокурора про те, що вирок підлягає скасуванню через м`якість призначеного неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то, на думку колегії суддів, з врахуванням конкретних обставин справи та даних про особу обвинуваченого, вони не є переконливими.

Посилання прокурора на те, що потерпілій стороні обвинуваченим не відшкодовані матеріальні збитки є безпідставними, оскільки майно потерпілим було повернуто на стадії досудового розслідування.

Доводи прокурора про те, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 вчинений проти особи похилого віку, а також те, що злочини були скоєні ОСОБА_7 за короткий проміжок часу та після направлення обвинувального акта для розгляду до суду ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, є слушними, однак, з огляду на дискреційні повноваження суду та принцип верховенства права, вони не можуть бути достатньо вагомими для скасування прийнятого судом рішення, оскільки призначене покарання видається цілком справедливим.

До того ж, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 до постановлення вироку майже чотири місяці перебував під вартою та зробив для себе належні висновки.

Також в судовому засіданні суду апеляційної інстанції неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що він щиро розкаюється у скоєних злочинах, зробив для себе відповідні висновки та не бажає більше вчиняти злочини, на теперішній час готується до зовнішнього незалежного оцінювання, щоб відновити навчання у професійно-технічному закладі, де він навчався до обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом з дотриманням вимог матеріального закону, відповідає принципам гуманності, справедливості, індивідуалізації, необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного) та попередження нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання, на переконання колегії суддів, є співмірним протиправному діянню, гуманним, необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості для досягнення мети покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для скасування судового рішення в апеляційному порядку, та вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів також не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4