УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/17074/19

Провадження № 1-кп/638/1542/19

11.11.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
Обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001481 від 14.04.2019 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307 та ч.3 ст. 307 КК України,-
в с т а н о в и в:
В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова переданий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001481 від 14.04.2019 р., за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307 та ч.3 ст. 307 КК України.
На стадії досудового розслідування обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість здійснення тиску на свідків та відсутність міцних соціальних зв`язків.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступного.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов?язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має Оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, у вчиненні якого обвинувачується; приймаючи до уваги, дані про особу обвинуваченого, який не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, за місцем реєстрації не проживає, осіб на утриманні не має, що свідчить, про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.
При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Також суд зазначає, що згідно з п. п. 1,2 ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Вказані обставини судом враховані при продовженні запобіжного заходу.
Тому розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.
Одночасно суд вважає необхідним зазначити, що дійсно, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ, є неможливим продовження строку тримання особи під вартою на підставах, які не можна вважати достатніми. Після спливу певного часу судова влада зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою особи.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання осіб під вартою.
У зв`язку з цим, суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 діб.
Вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне відкласти призначення справи до судового розгляду.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до висновку про відкладення підготовчого судового засідання.
Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307 та ч.3 ст. 307 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб - до 04 січня 2020 року.
Відкласти проведення підготовчого судового засідання за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307 та ч.3 ст. 307 КК України.
Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.
Головуючий:

Судді: