Справа № 350/1528/18
Провадження № 11-кп/4808/214/19
Категорія ч.1 ст. 122 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретарки с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурорки ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника

потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) потерпілого ОСОБА_12 , на вирок Рожнятівського районного суду від 11 квітня 2019 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), предбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з неповною середньою освітою, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий рамником ТзОВ «Водолій Вуд», не військовозобов`язаний, раніше не судимий, громадянин України,-

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 7 вересня 2017 року, ОСОБА_9 звільнено від призначеного судом покарання.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4000 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 гривень.

ОСОБА_9 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин вчинено за таких обставин.

22 квітня 2017 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на мості між населеними пунктами Перегінське та Небилів, Рожнятівського району Івано-Франківської області, почав з`ясовувати з потерпілим ОСОБА_12 питання доплати за виконання робіт по валці лісу в Російській Федерації. У ході суперечки, на грунті неприязних відносин, обвинувачений умисно наніс потерпілому удари руками в голову, шию та грудну клітку, заподіявши тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення, та легкі тілесні ушкодження.

В АС потерпілий ОСОБА_12 , вважає оскаржуваний вирок незаконним через неправильне застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 . Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме у зв`язку з чим обвинуваченого було звільнено від призначеного судом покарання.

Просить скасувати даний вирок в частині застосування до ОСОБА_13 . Закону України «Про амністію 2016 році», а в іншій частині вирок залишити в силі.

В заперечені на АС потерпілого ОСОБА_12 захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 вказує, що вирок є законним і обґрунтованим, а АС безпідставною та такою, що не відповідає вимогам закону.

Просить вирок залишити без змін, а АС - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які заперечили подану АС, вважають її безпідставною, просять вирок залишити без змін; пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила АС, вважає вирок законним і обґрунтованим, пояснення потерпілого ОСОБА_12 та його представника-адвоката ОСОБА_11 , які підтримали АС, просять задовольнити їхні апеляційні вимоги; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК та цього Закону.

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до пункту «в» ст. 1 цього Закону, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до положень ст. 12 КК, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Відповідно до ст. 85 КК, особа може бути звільнена повністю або частково від основного і додаткового покарань на підставі закону про амністію.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_9 визнав свою вину, щиро розкаявся, не позбавлений батьківських прав, відповідно до інформації , яка надійшла від Рожнятівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 13.06.2019 року та інформації, що надійшла від Рожнятівської районної державної адміністрації служби у справах дітей, щодо ОСОБА_9 не розглядалось питання, про позбавлення його батьківських прав, має на двох дітей, яким на час вчинення ним злочину не виповнилося 18 років, вчинив злочин середньої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», а тому суд правильно прийшов до висновку про необхідність застосування до нього цього закону.

Що стосується апеляційних вимог потерпілого ОСОБА_12 в частині необгрунтованого застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2016 році» з огляду на те, що цей Закон після набрання чинності, підлягає виконанню протягом трьох місяців, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності закону .

07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 №1810-VIII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно (ст.13 вказаного Закону).

Згідно ст. 18 Закон України «Про амністію у 2016 році» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і підлягає виконанню протягом трьох місяців.

Зі змісту вказаного Закону вбачається, що трьохмісячний строк це строк, визначений виключно для виконання цього Закону, й застосування Закону в часі не обмежує, оскільки не є строком дії закону. Сплив трьохмісячного строку виконання закону в будь-якому разі, не є перешкодою чи забороною для його застосування в майбутньому відносно осіб, які скоїли злочин до набрання цим законом чинності включно.

Таким чином, у ст. 18 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено строк виконання закону, проте зазначене не обмежує строк застосування цього Закону до осіб, які підпадають під його дію, за умови дотримання вказаних у ньому підстав.

Така сама позиція зазначена й у висновку щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах, викладеному Верховним Судом у постанові № 51-9769 ск18 від 19 листопада 2018 року.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, тому доводи потерпілого, викладені в АС, є неналежними та такими, що не підлягають задоволенню, а отже підстав для скасування вироку в межах АС, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено, тому АС не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_3