22.03.2019
Провадження № 1-кп/522/158/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000295 від 13 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
представників потерпілої - ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

10 липня 2017 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання у кримінальному провадженні №0000295 від 13.09.2016 року про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/22776/16-к від 10.01.2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень та зобов`язано підозрюваного виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді; не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до ГУ Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт для виїзду закордон.

11.07.2017 року захисником ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_6 на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області внесені грошові кошти у сумі 480 000 гривень у якості застави за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000295 від 13.09.2016 року згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/22776/16-к від 10.01.2017 року.

14.07.2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/12522/17 продовжено строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у межах кримінального провадження №0000295 від 13.09.2016 року.

Під час судового розгляду кримінального провадження №0000295 прокурором не скористався правом наданим ч. 6 ст. 194 КПК України на подачу клопотання про продовження строку дії обов`язків, продовжених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/12522/17, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді; не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до ГУ Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт для виїзду закордон.

В подальшому строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , не продовжувався, зв`язку з чим, враховуючи положення частини 6 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, вказані обов`язки вважаються скасованими.

Згідно із приписами частини 10 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Таким чином, у межах кримінального провадження №0000295 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відпала необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави, як забезпечення виконання обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, у зв`язку із відсутністю останніх.

Посилаючись на зазначене, заявник просив змінити запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000295 від 13.09.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/22776/16-к від 10.01.2017 року у вигляді застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень на особисте зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_4 , з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду та повернути грошові кошти внесені ОСОБА_6 , як заставу за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000295 від 13.09.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/22776/16-к від 10.01.2017 року у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане його захисником клопотання, наполягаючи на його задоволенні.

Прокурор, що приймав участь по даному кримінальнному провадженню, заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись на відсутність підстав для цього.

Представник потерпілого заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його таким, що не підлягає розгляду.

Інші учасники не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 .

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з захисником, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2016 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.12.2016 року, рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 залишено без змін, тобто вищестоящою інстанцією перевірено наявність законних підстав та відповідних ризиків для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

10 січня 2017 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси частково задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , та розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2016 року ОСОБА_4 постановлено зменшити. Визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень, з покаладенням у разі внесення застави на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ГУ Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт для виїзду закордон.

11 січня 2017 року захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області внесені грошові кошти у сумі 480 000 гривень у якості застави за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000295 від 13.09.2016 року згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/22776/16-к від 10.01.2017 року, що також підтверджується платіжним дорученням № 1 від 11.01.2017 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Метою застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Якщо строк дії запобіжного заходу в ухвалі не зазначений, то підставою закінчення може бути проголошення судом виправдувального вироку в судовому провадженні, що автоматично скасовує всі процесуальні заборони, які було покладено на обвинуваченого до проголошення вироку. Ще однією підставою для припинення запобіжного заходу є закриття кримінального провадження судом або підстави, передбачені ст. 284 КПК України.

Зі змісту ст. 182 КПК України не вбачається конкретне посилання на строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, відтак можливо прийти до висновку, що застава є безстроковим запобіжним заходом.

Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В той же час будь-яких доказів про закінчення строку дії запобіжного заходу не надано.

Проаналізувавши норми діючого КПК України щодо строку дії запобіжних заходів встановлено, що строк дії застави необмежений часовими рамками, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід діє до його скасування або зміни в передбаченому законом порядку.

Так, наразі по даному кримінальному провадженню триває судовий розгляд, не допитані потерпілі та свідки, ще не були досліджені докази, судове рішення, яким закінчується судовий розгляд/вирок ще не прийнято.

Відтак, і вирішення питання щодо долі застави, що не була звернена в дохід держави, на даний час, є передчасним.

Крім того, суд не може прийняти до уваги твердження захисника адвоката ОСОБА_6 , що обвинувачений ОСОБА_4 суворо дотримувався покладених під час досудового слідства та судового провадження обов`язків, що свідчить про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, як обов`язкової умови для застосування запобіжного заходу, оскільке вказане не гарантує, що в подальшому обвинувачений, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується та передбачене за нього покарання, не вчинить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, так як постійно проживає разом із своєю родиною в місті Одеса, має дружину, двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

Керуючись ст. ст. 132, 176,177, 178, 182, 183, 194, 196, 201, 331-380 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: