Справа № 211/2879/19
Провадження № 1-в/211/86/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
представника Довгинцівського РВ Філії ДУ « Центр пробації» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в м. Кривому Розі подання про скасування звільнення від призначеного судом покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , суд, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 10 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ст. ст. 185 ч.1, 15 ч. 2, 185 ч. 1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік.

Старший інспектор Довгинцівського РВ Філії ДУ « Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся в суд з поданням про вирішення питання про скасування звільнення від призначеного судом покарання щодо ОСОБА_5 , посилаючись на те, що на виконанні знаходиться вирок суду відносно ОСОБА_7 .

04.01.2019 року ОСОБА_5 були роз`яснені умови відбування покарання, а також обов`язки покладені на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, постановою органу пробації виходячи з особи засудженому встановлена періодичність явки на реєстрацію до органу пробації 2-й та 4-ий понеділок кожного місяця з 09-00 год. до 18-00 год.

25.03.2019 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, у зв`язку з чим 26.03.2019 року йому було направлено виклик до органу пробації.

27.03.2019 року було винесено попередження, виправдовувальних документів про поважність причини не явки не надав.

За повідомленням Саксаганського ВП ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 178 ч.1, 175-1 ч.1 КУпАП.

Постановою суду від 20.03.2019 року ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. ст. 130 ч.1, 130 ч.1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

04.01.2019 року відносно ОСОБА_5 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України та 31.01.2019 року йому оголошено підозру та 31.01.2019 року обвинувальний акт направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.

27.05.2019 року ОСОБА_5 знов не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, виправдовувальних документів не надав.

28.05.2019 року було винесено попередження.

Представник РВ Філії ДУ « Центр пробації» ОСОБА_4 на задоволенні подання наполягав .

ОСОБА_5 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання відмовити, обіцяв більше не порушувати умов звільнення. Пояснив, що двічі не з"явився не реєстрацію по органу пробації, однак на другий же день з"являвся. Першого разу не з"явився оскільки був на похороні друга з яким разом перебували в зоні АТО, іншого разу забув . Кримінальна справа відносно нього ще не розглянута Саксаганським судом м. Кривого Рогу. Наркотики не вживає. Притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч 1 КУпАП за відмову у проходжені медичного огляду через брак часу.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала, щодо задоволення зазначеного вище подання.
Враховуючи думку учасників процесу, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, інших осіб, у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обовязків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відповідно до п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначений принцип отримав подальше закріплення у нормах судоустрійного і процесуального законодавства, зокрема уст. 21 КПК України, відповідно до якої вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Для цілей статті 6 Конвенції з прав людини виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, розцінюється як складова частина "судового розгляду"(рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі"Горнсбі проти Греції"(Case of Hornsby v. Greece)1, рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі Шмалько проти України).

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 було засуджено 24.10.2018 року за 185 ч.1, 15 ч. 2, 185 ч. 1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік.

04.01.2019 року ОСОБА_5 були роз`яснені умови відбування покарання, а також обов`язки покладені на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, постановою органу пробації виходячи з особи засудженому встановлена періодичність явки на реєстрацію до органу пробації 2-й та 4-ий понеділок кожного місяця з 09-00 год. до 18-00 год.

25.03.2019 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, однак 27 03 .2019 року він з"явився до органу пробації, надавши письмові пояснення. 27.05.2019 року ОСОБА_5 вдруге не з`явився на реєстрацію до органу пробації , однак з"явився 28 05 2019 року. Виправдувальних документів поважності неявки він не надав, однак систематичності неявки в його діях не має.

Зі слів представника органу пробації ОСОБА_4 ОСОБА_5 після направлення данаго подання до суду продовжує з"являтися на реєстрацію до органу пробації, що свідчить про свідоме ставлення з боку засудженого до своєї поведінки та бажання виправитися.

04.01.2019 року відносно ОСОБА_5 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України та 31.01.2019 року йому оголошено підозру та 31.01.2019 року обвинувальний акт направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу. Однак , на даний час обвинувального вироку відносно нього не має.

Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України, ч.2 ст.2 КК України та ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Вищезазначені норми закону узгоджуються з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (рішення від 27 жовтня 1999 року у справі №1-15/99).

Окрім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п.2 ст.6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку.

За повідомленням Саксаганського ВП ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 178 ч.1, 175-1 ч.1 КУпАП.

Постановою суду від 20.03.2019 року ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Дана постанова винесена у відсутність ОСОБА_5

ОСОБА_5 дійсно тричі притягувався до адміністративної відповідальності, однак суд вважає, що лише підстави притягненя до адміністративної відповідальності , враховуючи особу засудженого , не достатньо для задоволеня клопотання.

Твердження представника органу пробації про те, що ОСОБА_5 вживає наркотики нічим об"єктивно не підтверджуються, а притягнутий він за ст. 130 ч 1 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп"яніння, що ніяким чином не може трактуватися як вживання наркотиків. За місцем мешкання ОСОБА_5 характеризується позитивно, місце мешкання не змінював, має на утриманя дочку ОСОБА_8 , 2008 року народження, є учасником бойових дій .

Враховуючи викладене вище суд вважає що у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, необхідно відмовити.

Керуючись ст.78 КК України, ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого інспектора Довгинцівського РВ Філії ДУ « Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 та направленням його в місця відбування покарання призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2018 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд протягом семи діб з дня її ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1