Справа № 487/49/19
Провадження № 1-кп/487/399/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих правопорушень, судимості за які не знято та не погашено в установленому законом порядку та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого і свідка, місце проживання яких йому відомо, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, офіційно не працює, законних джерел доходу та про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечувала проти клопотання прокурора, вважала можливим застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою посилаючись на те, що у ОСОБА_6 провину визнає, позитивно характеризується.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено судом.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинуваченого 10.11.2019 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує сукупність та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, у тому числі беручи до уваги особу обвинуваченого те, що він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимості за які не знято та не погашено в установленому законом порядку та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу та які продовжують існувати до теперішнього часу: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання за вчинення злочину покарання за який передбачає позбавлення волі на строк до 12 років; незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, місце проживання яких йому відомо; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема відносно ОСОБА_6 19.12.2018 року до суду направлено обвинувальний акт щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, не працевлаштований, тому не має законних постійних джерел доходу.

Таким чином, суд приходить до переконання, що застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд враховує наявність у ОСОБА_6 родини і визнання ним вини у вчиненні інкримінуємого йому злочину, проте, вказані обставини не є підставою для зміни запобіжного заходу, з урахуванням наявності публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, вчинення особливо тяжкого злочину та не спростовують наявність ризиків, визначених при обрані запобіжного заходу, яки продовжують існувати, будь-яких інших доказів які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, суду не надано.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів до 06.01.2020 року до 17-00 годин.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3