УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому в рамках кримінального провадження №0000201 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 5 вересня 2019 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенка, Новотроїцького району, Херсонської області, громадянина України, ромської національності, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Якимівка, Якимівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України,

-якою продовжено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 3 листопада 2019 року включно.

Учасники судового провадження:
(в режимі відеоконференції з Новотроїцького
районного суду Херсонської області)

прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Ухвалити нову, якою обрати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 5 вересня 2019 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , на 60 днів до 03 листопада 2019 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зауважує, що при продовженні строку тримання під вартою, судом не враховано те, що ОСОБА_6 має сім`ю, перебуває у зареєстрованому шлюбі й має малолітню дитину, яка хворіє на тяжку хворобу, а обвинувачений ОСОБА_7 має батьків похилого віку, має сім`ю, перебуває в зареєстрованому шлюбі, за місцем проживання до затримання характеризується позитивно.

На думку захисника, позицію суду в тому, що підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, є лише припущенням суду та нічим не обґрунтована.

Вказує, що суд виключно за своєю ініціативою продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при цьому не надавши стороні захисту часу для подання вмотивованого клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який та письмових доказів в обґрунтування свого клопотання.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0000201 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України.

05.09.2019р. в судовому засіданні судом, на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, було поставлено на обговорення питання доцільності продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченим, враховуючи, що строк обраного відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 09.09.2019 року.

Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що на теперішній час обставини, враховані при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зникли, а тому подальше тримання під вартою є виправданим, оскільки не можливо запобігти зазначеним прокурором ризикам, застосувавши до обвинувачених будь-який більш м`який запобіжний захід.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №20000201 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішення питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування обвинувачених від органів досудового розслідування та/або суду, винити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, не зникли та продовжують існувати.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, раніше судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності із застосуванням небезпечного для життя особи насильства, негативно характеризується за місцем реєстрації, сталих соціальних зв`язків, які б стримували його від переховування від суду, крім дружини, не має, не працевлаштований, тобто не мав і не має постійного доходу, що може стати підставою для продовження злочинної діяльності.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, раніше судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти власності, добре характеризується за місцем проживання, сталих соціальних зв`язків, які б стримували його від переховування від суду, крім батьків, які є особами похилого віку, не має, офіційного доходу не має, тобто не мав і не має постійного доходу, що може стати підставою для продовження злочинної діяльності.

Враховуючи наведене, спосіб та характер вчинення даних кримінальних правопорушень, відомості про осіб обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є підстави вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочинів, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що їм загрожують у разі визнання їх винними у вчиненні кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на інший більш м`який, як того просить захисник.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд першої інстанції вірно поставив на обговорення питання щодо продовження обраного обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 5 вересня 2019 року, якою продовжено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 3 листопада 2019 року включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: