Справа № 495/8386/18
№ провадження 1-кп/495/275/2019
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
"25" вересня 2019 р. м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород - Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000530 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор Білгород Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
До суду від прокурора ОСОБА_4 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі та яке призвело до тяжких наслідків, а саме смерті пішохода ОСОБА_5 та беручи до уваги те, що є підстави вважати про його можливість знову допустити вчинення злочинів, незаконно впливати на потерпілих, свідків, в цілях недопущення подальшого зникнення та переховування від органів досудового розслідування та суду, повторного вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його стан здоров`я, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані свідки, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 369-372, 392-395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 23 листопада 2019 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: