Дата документу 18.09.2019 Справа № 334/6280/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6280/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/911/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріхівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, маючого середню спеціальну освіту, працюючого на посаді плавильника в ТОВ «Тавричеська літійна компанія Талко», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби на строк 2 місяці до 30 жовтня 2019 року включно, з покладанням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 28 серпня 2019 року приблизно о 18 год. 36 хв., перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, знаходячись у невстановленому в ході досудового слідства місці, діючи умисно, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи, що відомості щодо підготовки вибуху не відповідають дійсності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, посягаючи на громадську безпеку в частині надання інформації про загрозу злочинних посягань зі свого мобільного телефону марки S TELL» M578 з сім картою НОМЕР_1 , здійснив дзвінок диспетчеру спеціальної лінії «102» ГУНП в Запорізькій області та анонімно повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху, а саме: замінування греблі «ДніпроГЕС», в результаті чого під загрозу була поставлена громадська безпека та здійснено відволікання від свої обов`язків органи Національної поліції та МНС. У подальшому, під час проведення обстеження компетентними органами прилеглої території та греблі «ДніпроГЕС» жодних вибухових пристроїв, речовин, або конструктивно на них схожих предметів виявлено не було, тобто повідомлення про підготовку вибуху свого підтвердження не знайшло.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожував загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

28 серпня 2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

29 серпня 2019 року о 00 год. 20 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчим не доведено наявність тих ризиків, на які він посилається в клопотанні для обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не надано доказів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя пришов до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як домашній арешт.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя не в повній мірі врахував: обставини кримінального правопорушення; тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; тяжкість покарання, що йому загрожує, в разі визнання його винним; наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також зазначає, що суду не надано жодного доказу на підтвердження офіційного працевлаштування підозрюваного на підприємстві за місцем проживання.

Крім того, судом не враховано факт перебування підозрюваного в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та ведення антисоціальної поведінки.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу та зазначила, що підозрюваний раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, вчинив інкримінований йому злочин у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, а тому домашній арешт не гарантує, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або не вчинить інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, також не заперечував підозру у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, для чого зробив завідомо неправдиве повідомлення про замінування греблі «ДніпроГЕС» пояснити не зміг, зазначив, що офіційно працевлаштований. Також підозрюваний не заперечував проти розгляду апеляційної скарги прокурора за відсутністю його захисника.
Заслухавши доповідь судді, прокурора та підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.ст. 110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, і на думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст. 94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, який законом віднесено до категорії тяжких злочинів.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому злочину, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування доказами, самим підозрюваним не заперечуються.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи в сукупності всі обставини, колегія суддів вважає, що доводи про наявність таких ризиків є обґрунтованими, тобто заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

Так, ОСОБА_7 хоча в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, проте раніше він вже притягався до кримінальної за вчинення аналогічного злочину, який мав місце 26 грудня 2016 року, коли о 20 год. 54 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння повідомив про можливе здійснення замінування будівлі залізничного вокзалу на ст. Мелітополь «Придніпровської залізниці», що підтверджується наявною в матеріалах провадження копією вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 грудня 2016 року (а.с. 29).

Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення у стані алкогольного сп`яніння завідомо неправдивого повідомлення про замінування, після чого знову вчинив аналогічний злочин, перебуваючи у стані поєднаного алкогольного та наркотичного сп`яніння, існує реальний ризик можливості вчинення ним іншого аналогічного кримінального правопорушення.

Відсутність міцних соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, а також вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин, свідчить про відсутність позитивної соціальної спрямованості особистості підозрюваного та наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість можливого покарання не може сама по собі бути підставою для обрання запобіжного заходку у вигляді тримання під вартою, проте з урахуванням встановлених ризиків та відомостей про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з викладеними у клопотанні слідчого доводами про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи викладене, а також межі розміру застави, визначені в ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003011 від 28 серпня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003011 від 28 серпня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту фактичного затримання на строк до 30 жовтня 2019 року включно.

Строк дії ухвали апеляційного суду встановити до 30 жовтня 2019 року включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена на користь держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4