Справа №577/1274/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/752/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/1274/19 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 липня 2019 року, якою скасовано звільнення засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , не зареєстрованого, судимого:

- 22 листопада 2018 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов?язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,

від відбування покарання з випробуванням, яке йому було призначене за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року

Направлено засудженого ОСОБА_6 в місця позбавлення волі для відбування призначеного за вказаним вироком суду покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду змінити та замінити призначене йому покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 липня 2019 року. скасовано звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, яке було йому призначене за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року. Направлено засудженого ОСОБА_6 в місця позбавлення волі для відбування призначеного за вказаним вироком суду покарання. Засуджений ОСОБА_6 будучи ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками покладеними на нього судом, попереджений про правові наслідки за ухилення від виконання обов`язків або систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів, за період відбування іспитового строку не з`являвся на реєстраційній відмітки.

Ухвалене судове рішення мотивується, тим що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання з випробуванням не виконував покладені на нього обов`язки, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення. Засуджений систематично без поважних причин не з`являвся на реєстрацію до Конотопського МРВ філії Державної установи «Цент пробації» в Сумській області.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист через безпідставне не призначення захисника. Крім того, просить позбавлення волі замінити йому на обмеження волі, аби він міг відбувати покарання в м. Конотоп.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які просили ухвалу суду скасувати і відмовити в задоволенні клопотання, прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів надійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

У відповідності з положеннями п.8 ч.1 ст.537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував вищевказані вимоги закону при постановлені оскаржуваної ухвали, правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов до обґрунтованого висновку про достатність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 та направлення його для відбування призначеного покарання до кримінально-виконавчої установи.

Як вбачається з вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, протягом іспитового строку 1 рік. У відповідності до ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

22 грудня 2018 року вирок суду набрав законної сили та 24 січня 2019 року прийнятий до виконання Конотопським МРВ філії ДУ «Цент пробації» в Сумській області (а. п. 4 - 5).

Так, 24 січня 2019 року засудженому під розпис було роз`яснено покладені судом обов`язки, наслідки їх не виконання та встановлено дні явки на реєстрацію (1, 2, 3, 4 п?ятниці).

З листка реєстрації на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній до Конотопського МРВ філії ДУ «Цент пробації» в Сумській області не прибув: 25 січня 2019 року; 01 лютого 2019 року; 08 лютого 2019 року; 15 лютого 2019 року; 22 лютого 2019 року; 01 березня 2019 року; 11 березня 2019 року; 15 березня 2019 року (а. п. 6).

З письмових пояснень ОСОБА_6 від 05 березня 2019 року (а. п. 7) вбачається, що в дні неявки засуджений перебував дома та займався власними справами і не прибув з неповажних причин. Йому було повторно роз`яснено необхідність прибуття на реєстрацію, з чим він погодився, однак 11 березня 2019 року та 15 березня 2019 року не прибув до Конотопського МРВ філії ДУ «Цент пробації» в Сумській області для відмітки.

05 березня 2019 року ОСОБА_6 було письмово попереджено про наслідки неявки на реєстрацію (а. п. 8).

З листка реєстрації на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній до Конотопського МРВ філії ДУ «Цент пробації» в Сумській області не прибув і: 22 березня 2019 року; 05 квітня 2019 року; 12 квітня 2019 року; 19 квітня 2019 року; 26 квітня 2019 року; 03 травня 2019 року; 10 травня 2019 року; 17 травня 2019 року; 24 травня 2019 року; 07 червня 2019 року; 14 червня 2019 року; 21 червня 2019 року; 01 липня 2019 року (а. п. 32).

В судовому засіданні 04 липня 2019 року засуджений ОСОБА_6 пояснив суду, що не прибував на реєстрацію він через власні справи, та вживання алкоголю.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення є обґрунтованими, а підстави для задоволення подання Конотопського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання законними.

Враховуючи, що матеріали провадження містять документальні підтвердження порушення засудженим порядку реєстрації в органі пробації, та беручи до уваги те, що ОСОБА_6 не було надано доказів, на підтвердження об`єктивності обставин, які перешкодили йому своєчасно з`явитись на реєстрацію, колегія суддів погоджується з рішенням суду та не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Крім того, з наявних у матеріалах кримінального провадження письмових пояснень засудженого ОСОБА_6 , останній знав про призначене покарання та покладених на нього судом обов`язків, та попри це не вжив жодних заходів для недопущення пропуску днів явки на реєстрацію. Поважних причин невиконання обов`язку, щодо не явки на реєстрацію, засуджений не навів, що оцінюється колегією суддів як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Доводи засудженого про неможливість його явки на реєстрацію до органу пробації, через хворобу, не підтверджені жодним доказом і є необґрунтованими. Засуджений не надав жодної інформації, яка давала суду підстави визнати такі доводи переконливими. Відсутні і відомості про те, що останній повідомляв інспектора, дільничного, суд, іншу посадову чи службову особу, або будь-кого взагалі про те, що він хворів, не постфактум, а саме в той момент коли він мусив з`явитися на реєстрацію.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Відповідно до ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Як зазначено в ч.3 ст.166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Зі змісту вказаної постанови випливає, що суд вправі скасувати звільнення від відбування покарання не тільки в разі систематичного вчинення засудженим правопорушень (про що зазначав засуджений), а також і в разі невиконання покладених на нього обов`язків (що і було допущено засудженим).

Твердження засудженого та його захисника, що не Конотопський МРВ філії Державної установи «Центр пробації», а Білопільський МРВ повинен був контролювати виконання ОСОБА_6 покладених на нього обмежень, а справа за клопотанням повинна була розглядатися, відповідно, Білопільським районним судом Сумської області, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.. 163 КВК України, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Так, з вироку суду та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 вказав місцем свого проживання АДРЕСА_2 , а згідно вказаної адреси він був взятий на облік Конотопським МРВ філії Державної установи «Центр пробації», що не суперечить вимогам закону. Клопотань про зміну місця проживання до органу пробації не надавав.

Твердження засудженого ОСОБА_6 , що суд першої інстанції порушив його право на захист не ґрунтується на вимогах закону, оскільки в даному кримінальному провадженні участь захисника, за законом, не є об?язковою, тому останній може бути призначений виключно за клопотанням засудженого, однак останній такого клопотання в суді першої інстанції не заявляв, а тому справу було розглянуто без захисника. При цьому, засудженому було роз`яснено його права, в тому числі і на участь захисника у кримінальному провадженні. Вказане не заперечується і самим засудженим.

Крім того, доводи апеляційної засудженого з приводу необхідності зміни йому покарання з позбавлення волі на обмеження волі, також не ґрунтуються на нормах закону, оскільки питання заміни покарання в порядку даного провадження взагалі не може бути розглянуте.

З урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин та з огляду на зазначені вимоги закону, рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 і 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 липня 2019 року, якою скасовано звільнення засудженому ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, яке було призначене за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4