печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , особи, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_5 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про продовження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави,

ВСТАНОВИВ:
Заступник прокурора Київської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в частині виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 11.11.2015 року уповноваженою службовою особою Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інтернаціональне Червонокутського р-ну Саратовської обл. Російської Федерації, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , який перебуває у розшуку за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 Кримінального Кодексу Російської Федерації (далі - КК РФ).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25.11.2015 року, відповідно до ст. 583 КПК України щодо ОСОБА_5 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ (участь на території іноземної держави в збройному формуванні, не передбаченому законодавством даної держави, в цілях, що суперечить інтересам Російської Федерації).

Проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_5 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.

У ході екстрадиційної перевірки встановлено, що в провадженні слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Ставропольському краю перебуває кримінальна справа № 57 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ.

Органом досудового слідства 11.11.2014 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 як обвинуваченого у вчиненні вищевказаного злочину.

Старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Ставропольському краю 27.11.2014 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_5 , а 15.01.2015 року - постанову про оголошення його в міжнародний розшук.

Постановою судді Ленінського районного суду міста Ставрополя від 05.02.2015 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на 2 місяці.

Постановою судді Ленінського районного суду міста Ставрополя від 13.11.2015 року роз`яснено постанову цього ж суду від 05.02.2015 року, в якій уточнено, що строк тримання під вартою 2 місяці рахувати з часу затримання ОСОБА_5 на території Російської Федерації чи з часу екстрадиції останнього до Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_5 діяння відповідають злочину, передбаченому ч. 4 ст. 447КК України, і є екстрадиційним, оскільки покарання за вказане правопорушення передбачено більше 1 року позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2015 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з носінням засобу електронного контролю.

Екстрадиційна перевірка прокуратурою області завершена 14.01.2016 року і матеріали того ж дня направлено до Генеральної прокуратури України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України. На даний час рішення не прийнято.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року та від 06.04.2016 року щодо ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію)і фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до прокурора або слідчого судді за їх викликом, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, слідчого судді, повідомляти прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію) і фактичну передачу.

Крім цього, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2016 року на ОСОБА_5 покладено додатковий обов`язок здати на зберігання прокурору паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 та, у випадку наявності, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію)та фактичну передачу.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2016 року, 28.09.2016 року, 24.11.2016 року, 23.01.2017 року і 23.03.2017 року ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію) і фактичну передачу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2017 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладені на нього обов`язки ч.5 ст. 194 КПК України.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2017 року, 03.10.2017 року, 28.11.2017 року, 25.01.2018 року, 19.03.2018 року, 23.04.2018 року, 22.06.2018 року, 17.08.2018 року, 19.09.2018 року, 15.11.2018 року, 14.01.2019 року, 11.03.2019 року, 08.05.2019 року та від 03.07.2019 року ОСОБА_5 продовжено обов`язки особистого зобов`язання, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України до 03.09.2019 року.

В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_5 звертався до органів міграційної служби із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду даної скарги останньому відмовлену. Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржено в судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2018 року позов ОСОБА_5 залишено без розгляду. Дану ухвалу останнім оскаржено в апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого Апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2018 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Остаточне рішення на даний час не прийнято.

У зв`язку з викладеним рішення за запитом про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 . Генеральною прокуратурою України не прийнято, тому виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу і обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, особи, щодо якої вирішується клопотання, вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовано Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року та Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Згідно зі ст. 17 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Згідно ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особа, щодо якої воно прийняте. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо протягом десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, в порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, яке надіслало запит.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 до вирішення питання про видачу його на запит іноземної держави, слідчий суддя вважає наявними підстави для продовження строку дії покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обов`язків, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року та Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст. 177, 194, 195, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, на два місяці, тобто до 29.10.2019 року включно, або до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію), а саме:

- прибувати до прокурора або слідчого судді за їх викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, слідчого судді;

- повідомляти прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання;

- передати на зберігання в прокуратуру Київської області паспорт (паспорти) та, в разі наявності, інші документи, які надають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1