Справа № 199/1948/18
УХВАЛА

04 червня 2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000368 від 07.02.2018 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про постановлення судом ухвали щодо проведення слідчого експерименту за участю: обвинуваченого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 , малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 з метою відтворення події дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07.02.2018 за адресою: м. Дніпро, вул. Замполіта Бєляєва, в районі е/о № 68. При постановленні ухвали прокурор просив поставити перед слідчим наступні питання, які повинні бути досліджені в ході даної слідчої дії: чи міг водій у конкретних умовах місця і часу бачити перешкоду; чи могли учасники ДТП чути звукові сигнали, шум транспорту; яка видимість і оглядовість з місця водія; чи міг свідок з певної відстані впізнати особу, яка перебувала за кермом; чи міг обвинувачений можливість здійснити певні дії в даних обставинах (розворот, поворот транспорту на конкретній ділянці дороги; гальмування автомобіля; наявність чи відсутність у водія професійних навичок, необхідних для керування і обслуговування транспорту); чи могли існувати які-небудь явища (наприклад, занос транспорту; осліплення водія світлом фар). Проведення слідчого експерименту прокурор просив доручити Дніпровському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши зміст клопотання прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Так, відповідно до досліджених в суді матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000368 був проведений слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_3 , про що 12.03.2018 складено відповідний протокол. В подальшому ОСОБА_3 22.03.2018 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 22.03.2018 останній вину у скоєнні ДТП визнав в повному обсязі.
В той же час в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що він не визнає свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України. Сторона захисту заявила, що слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_3 проведений з грубим порушенням вимог КПК України, протокол допиту ОСОБА_3 в якості свідка не може бути допустимим доказом, а судова автотехнічна експертиза № 5/10.1/197 від 14.03.2018 проведена за вихідними даними, які зафіксовані в протоколі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_3 та в протоколі допиту останнього в якості свідка, які не можуть бути визнані, на думку сторони захисту, належними та допустимими доказами в даному кримінальному провадженні.
Зокрема, захисником ОСОБА_5 зверталася увага суду на те, що в протоколі слідчого експерименту не вказані марка, номер, технічні характеристики автомобіля (автомобілів), який використовувався під час даної слідчої дії. З протоколу та фото таблиці до нього вбачається, що при проведенні слідчого експерименту не використовувалися автомобілі Рено Трафік та Шевроле Авео, не вказано порядок визначення відстані пішохода у 1,5 м. з моменту його виходу із-за задньої частини автомобіля Рено Трафік до моменту зіткнення з автомобілем Шевроле Авео. В протоколі не вказано, ким саме долалась відстань 1,5 м. за певний час, із зазначенням віку, зросту, статі певної особи та чи була взагалі залучена особа з аналогічними антропометричними даними як і потерпілий, темп руху якої при зовнішньому спостереженні мав підтвердити або спростувати свідок ОСОБА_3 . Тобто, на думку сторони захисту, слідчий експеримент не проводився в умовах, максимально наближених до тих, які були на момент ДТП.
За таких обставин суд вважає, що відомості, які можуть бути отримані в ході проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 та малолітнього потерпілого ОСОБА_7 мають суттєве значення для з`ясування механізму даної дорожньо-транспортної пригоди, вказаного в обвинувальному акті, який заперечується стороною захисту і про перевірку якого просить прокурор. При цьому, суд вважає, що об`єктивних підстав, які б не дозволяли провести дану слідчу дію не існує, а тому перевірка показів малолітнього потерпілого, обвинуваченого та вказаного вище свідка шляхом проведення слідчого експерименту за їх участі бути сприяти більш повному з`ясуванню обставин у даному кримінальному провадженні.
При цьому, суд не може погодитися з думкою сторони захисту щодо того, що така слідча дія могла бути проведена в ході досудового розслідування, оскільки допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав покази, які на думку прокурора, який його допитував, суттєво відрізняються від тих показів, які даний свідок надав слідчому. Як свідчать матеріали кримінального провадження під час досудового розслідування слідчий експеримент за участі малолітнього потерпілого ОСОБА_7 не проводився, оскільки зі слів його батька ОСОБА_8 , допитаного в судовому засіданні, його син навіть станом на день надходження обвинувального акта до суду не міг самостійно пересуватися, оскільки продовжував лікування (його нога перебувала в гіпсі), а тому проведення слідчого експерименту за його участі було неможливим. Слід враховувати і те, що під час досудового розслідування слідчий експеримент за участі саме підозрюваного ОСОБА_3 не проводився, приймаючи до уваги визнання останнім своєї вини під час досудового слідства, про що також зазначено в обвинувальному акті, як і не проводився слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_6 , який дав слідчому покази іншого змісту, аніж ті, які він в подальшому дав захиснику та суду.
Таким чином, з огляду на викладене, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 110, 333, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.
Доручити Дніпровському ВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою перевірки і уточнення відомостей, повідомлених обвинуваченим ОСОБА_3 , свідком ОСОБА_6 , малолітнім потерпілим ОСОБА_7 , провести слідчі експерименти за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 , малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , шляхом відтворення обставин події дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07.02.2018 приблизно о 08:25 годині за адресою: місто Дніпро, вул. Замполіта Бєляєва, в районі е/о № 68.
Під час слідчого експерименту встановити, з урахуванням показів обвинуваченого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 , малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , наступні питання:
1) чи міг водій у конкретних умовах місця і часу бачити перешкоду?

2) чи могли учасники ДТП чути звукові сигнали, шум транспорту?

3) яка видимість і оглядовість з місця водія?

4) чи міг свідок з певної відстані впізнати особу, яка перебувала за кермом?

5) чи міг обвинувачений можливість здійснити певні дії в даних обставинах (розворот, поворот транспорту на конкретній ділянці дороги)?

6) гальмування автомобіля;

7) наявність чи відсутність у водія професійних навичок, необхідних для керування і обслуговування транспорту)?

8) чи могли існувати які-небудь явища (наприклад занос транспорту, осліплення водія світлом фар)?

Органу досудового розслідування визначити обов`язковими фіксацію перебігу слідчих дій на відеозапис та про час і місце проведення відповідних слідчих експериментів повідомити обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 , забезпечивши останнім можливість прийняти участь у відповідних слідчих діях.
Визначити органу досудового розслідування строк виконання ухвали суду до 04.07.2019 включно.
Копію ухвали для виконання направити Дніпровському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

04.06.2019