КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 09 жовтня 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Туреччина, має на утриманні неповнолітню дитину,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -
за участю: прокурора захисника перекладача підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та продовжено підозрюваному ОСОБА_10 строк тримання під вартою строком до 14 листопада 2019 року, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 000 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та врахував обставини, визначені у ст. 178 того ж Кодексу, та прийшов до висновку, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійснення досудового розслідування та зможе запобігти зазначеним ризикам.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора частково, застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та зменшити розмір застави до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 600 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Зокрема, захисник зазначає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя всупереч вимогам кримінального процесуального закону не перевірив належним чином та не з`ясував обставин, зазначених в ч.1 ст.194 КПК України, та не навів в оскаржуваній ухвалі відомостей, передбачених ч.1 ст.196 того ж Кодексу, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, встановленим ст. 370 КПК України.

Крім того на переконання автора апеляційної скарги, судом був визначений розмір застави у розмірі 100 000 000 грн., без обґрунтування виключності випадку необхідності застосування застави в такому розмірі, остільки суд не досліджував майновий стан, розмір його доходу, наявність у власності майна та обставин інкримінованого кримінального правопорушення, що призвело до непомірного розміру застави.

Також захисник зазначає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу стороною обвинувачення не були наданні докази того факту, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не може бути застосований до останнього.

На переконання сторони захисту прокурором не надано жодних доказів на підтвердження продовження існування вказаних у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначається в апеляційній скарзі і про те, що клопотання прокурора не містить достатніх доказів причетності ОСОБА_10 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема як убачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , підозрюваний був присутній на зустрічі разом із ще одним фігурантом Норден Діно Гільямо Рівера (NORDEN DINO GUILLIAMO RIVERA) лише один раз, при зустрічі в ресторані «Три вилки», проте про що домовлялись на зустрічі Норден Діно Гільямо Ріверата особа ОСОБА_13 не знав і не міг знати, оскільки з їхньої розмови не можливо було встановити, що мова йде про наркотичні засоби, крім того, особи силкувалися на незрозумілій підозрюваному мові пошепки, оскільки останній не володіє англійською мовою.

Підозра ОСОБА_10 ґрунтується лише на припущеннях та міркуваннях сторони обвинувачення, нових доказів причетності останнього до кримінального правопорушення, враховуючи тривалий час здійснення досудового розслідування, стороною обвинувачення не здобуто та не надано слідчому судді, отже слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України.
Акцентується увага на тому, що прокурором не надано належних доказів щодо обставин належного підтвердження трьох кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту та перевезення з метою збуту.

Також, захисник звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не конкретизовано роль підозрюваного у кримінальному правопорушенні, який нібито обізнаний з чіткими планами у транснаціональній організованій групі; не надано документів щодо ініціювання контролю за вчиненням злочину - контрольованої поставки; рішень щодо призначення експертиз; матеріалів аудіо- чи відео- негласного фіксування зустрічі та розмови, яка велася у ресторані «Три вилки», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 76; матеріалів аудіо- чи відео- негласного фіксування обставин та подій, які відбувалися за адресою: м. Київ, вул. Бутлерова, буд. 6, гаражне приміщення № НОМЕР_1 .

Крім того, захисник просить звернути увагу на те, що оскаржуваною ухвалою не визначено ні конкретного розміру застави, ні конкретних обов`язків підозрюваному.

Щодо строку на апеляційне оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали був оголошений 23 вересня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити поновивши строк на апеляційне оскарження, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникапідлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з матеріалами судового провадження, повний текст ухвали слідчого судді від 17 вересня 2019 року було проголошено 23 вересня того ж року, за відсутності учасників провадження, апеляційну скаргу подано захисником 26 вересня 2019 року, у зв`язку з чим колегія суддів у даному конкретному випадку вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 06 вересня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000829, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

02 липня 2019 року ОСОБА_14 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 серпня 2019 року, з одночасним визначенням розміру застави у сумі 100 000 000 грн.

12 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді того ж районного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 20 грудня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року продовжено підозрюваному ОСОБА_10 строк тримання під вартою до 19 вересня 2019 року, з одночасним визначенням розміру застави у сумі 100 000 000 грн.

16 вересня 2019 року прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_10 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду клопотання прокурора задоволено.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний за участю перекладача, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні згаданого кримінального правопорушення прокурором зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді, всупереч твердженням апеляційної скарги захисника дає достатні підстави вважати ймовірним причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що є підставою для продовження застосування відносно підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як уважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, і тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_10 незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишають існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Вищенаведене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, на переконання колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні клопотання слідчого обґрунтовано врахував те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні неможливо завершити у встановлені строки, оскільки органу досудового розслідування потрібен додатковий час на виконання великого комплексу процесуальних дій, необхідність яких обґрунтована матеріалами клопотання.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_10 строку тримання під вартою, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи ОСОБА_10 строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_10 , під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність продовження ОСОБА_15 строку тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не дотримався вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, зазначивши лише про залишення альтернативного запобіжного заходу з покладенням обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2019 року у справі № 757/34209/19-к.

Так, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність в ухвалі слідчого судді будь-якого обґрунтування необхідності застосування застави в розмірі визначеному ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року, колегія суддів приходить до висновку про доцільність визначити ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) заставу в розмірі, який перевищує встановлений КПК України максимальний розмір в 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 25 000 000 гривень, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 необхідно задовольнити частково, продовжити ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) строк тримання під вартою до 14 листопада 2019 року, та визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у межах 25 000 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , строк на апеляційне оскарження та частково задовольнити його апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та продовжено підозрюваному ОСОБА_10 строк тримання під вартою строком до 14 листопада 2019 року, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 000 000 грн., - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та продовжити підозрюваному ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) строк тримання під вартою, строком до 14 листопада 2019 року.

Визначити ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) заставу в розмірі, яка перевищує 300 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, та становить 25 000 000гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок 2186).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) у разі внесення застави наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному положення ст. 182 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/5728/2019 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1