Справа № 357/7065/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Емельджак, Росія, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?16 листопада 2000 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 142 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 місяців 16 днів позбавлення волі, від відбування покарання звільнений 16 листопада 2000 року в зв`язку із відбуттям строку покарання;

?10 січня 2002 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

?03 жовтня 2002 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

?18 січня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 240 годин громадських робіт;

?31 січня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. 31 січня 2013 року звільнений з Бучанської виправної колонії Київської області № 85 по відбуттю строку покарання.

?14 лютого 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

01 липня 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до положень статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що обіг наркотичних засобів, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, тобто і «метадону» (фенадону), включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 1 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Однак, всупереч вказаним вимогам Закону, 29 травня 2019 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, рухаючись по вул. Грибоєдова в м. Біла Церква, а саме неподалік від кафе «Арарат» на узбіччі біля камінця повторно незаконно придбав - знайшов поліетиленовий пакетик синього кольору, в якому останній побачив кристалики та порошкоподібну речовину. ОСОБА_3 , який раніше вживав наркотичні засоби по запаху та кольору визначив, що дана речовина є наркотичною, а саме «метадоном» та з метою незаконного зберігання сховав вказаний поліетиленовий пакетик синього кольору до задньої правої кишені джинсів, де залишив незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

29 травня 2019 року близько 16 години 25 хвилин ОСОБА_3 рухаючись в сторону до кафе «Арарат», що по вул. Грибоєдова, 49 в м. Біла Церква, Київської області, був зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин.

У подальшому, під час особистого обшуку, в присутності понятих, у ОСОБА_3 у задній правій кишені джинсів було виявлено та вилучено поліетиленовий пакетик синього кольору з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон» (фенадон), маса якого в речовині становить 0,082 г., яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» повторно незаконно придбав - знайшов та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним повністю у інкримінованому йому злочині та суду показав, що саме він вчинив зазначений злочин за викладених у обвинувальному акті обставин. Розкаюється у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу винного.

З огляду на викладенні у обвинувальному акті та визнані обвинуваченим обставини вчинення злочину суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження всі обставини, які підлягають доказуванню відповідно до положень ст.91 КПК України і в тому числі щодо події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, форми його вини, мотиву і мети вчинення злочину.

Суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину є доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст.65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання винного обставин, дані про його особу, відношення до скоєного та конкретні обставини справи.

З огляду на зміст санкції ч.2 ст.309 КК України та вимог статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання винного, судом відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпечність скоєного обвинуваченим злочину (у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення), на що вказує його характер (умисний злочин), тяжкість злочину (є злочином середнього ступеня тяжкості), відношення винного до наслідків скоєного (розкаявся у скоєному), пом`якшуючу покарання винного обставину та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, дані про його особу, який посередньо характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від наркотичного засобу з 2000 року та з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2014 року, раніше судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, визначивши йому покарання відповідно до санкції ч.2 ст.309 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та у відповідності до ст.75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки періодично зявлятися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця свого проживання і роботи.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Доля речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути із ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення експертизи 1256 грн. 08 коп. в дохід держави.

Речові докази: наркотичний засіб (маса у сухій речовині - 0,082 г, 0,065 г), який зберігається в камері схову речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, квитанція № 393/2019 - знищити.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1