Справа № 243/1907/17
Провадження № 1-кп/243/81/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лозівський, Слов`яносербського району, Луганської області, громадянина України,українця, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 14.11.2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до 220 годин громадських робіт,

- 13.02.2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 10 днів, Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14.07.2015 року вирок змінено, остаточно призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.11.2014 року залишити на самостійне виконання. На підставі ст.. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, українця, безробітного, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2016 року приблизно в денний час доби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився вдома за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначений час у вказаному місці в нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи який ОСОБА_5 , 27.12.2016 року приблизно о 23 год. 00 хв. прийшов за вищевказаною адресою та відкрив хвіртку зачинену на затворний пристрій і зайшов на територію домоволодіння. Після чого прослідував до сараю, що є іншим приміщенням, де шляхом вільного доступу через відчинені двері, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи єдину мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав акумуляторний шуруповерт марки «Темп ДА 18-2» - вартістю 820,02 гривень та електричну дриль марки «Фіолент» вартістю 633,33 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_9 . Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_10 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 1453 гривень 35 копійок.
Крім того 29.12.2016 року приблизно в денний час доби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходилися за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_3 де спільно вживали спиртні напої. В зазначений час у вказаному місці ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 скоїти крадіжку майна із домоволодіння АДРЕСА_4 , на що ОСОБА_6 дав добровільну згоду. Реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення майна із домоволодіння АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, 29.12.2016 року приблизно о 23 год. 00 хв. за попередньою змовою, прийшли до території домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, та відкрили хвіртку, зачинену на затворний пристрій і зайшли на територію домоволодіння. Після чого ОСОБА_5 заліз по драбині на горище будинку, що є частиною житла, а ОСОБА_6 , відповідно до розподілених між ними ролей залишився чекати ОСОБА_5 поруч з драбиною з метою прийняття речей, які вони мали намір викрасти. ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, переслідуючи єдину мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, дістав з горища торговий зонт в чохлі «Оболонь пиво преміум» 4x4 та передав його ОСОБА_6 , який в свою чергу діяв умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , тобто таємно викрали торговий зонт в чохлі «Оболонь пиво преміум» 4x4, вартістю 3 394 гривень 44 копійки, який належав потерпілому ОСОБА_9 . Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Умисними протиправними діями обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 3 394 гривень 44 копійки.

Відповідно до ч.1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав в повному обсязі та пояснив, що перед Новим

роком, у грудні 2016 року він знаходився вдома у ОСОБА_6 , разом відпочивали та вживали алкогольні напої. В цей же день нічний час, після 23 години, йому подзвонив колишній родич на ім`я ОСОБА_11 , який впродовж 5-6 років проживав за місцем мешкання ОСОБА_10 разом із потерпілим, та попросив сходити до будинку ОСОБА_10 та забрати зонт-палатку, яку він домовився продати хлопцю на ім`я ОСОБА_12 . Вказав, що ОСОБА_11 сказав йому, що питав дозволу у ОСОБА_10 на продаж зонт-палатки, тому він погодився піти за вказаною зонт-палаткою. Ці події були в нічний час доби близько 24 години. Разом з тим пояснив, що у ОСОБА_12 не вийшло забрати зонт-палатку в той же день коли він з ОСОБА_6 її забрали, а тому він з ОСОБА_6 віднесли в гараж останнього, а через тиждень він віддав її ОСОБА_12 , який дав йому за неї 500 грн. за те що він її приніс, а він в свою чергу дав 100 грн. ОСОБА_6 за його допомогу в перенесені палатки.

Крім того пояснив, що ОСОБА_11 також просив його забрати з будинку ОСОБА_10 шуруповерт та дриль, а тому він, дату точно не пам`ятає, приблизно в кінці грудня 2016 року, можливо 27.12.2016 року, пішов до місця проживання ОСОБА_10 та забрав вказані вище речі. Зазначив, що дриль продав на залізничному вокзалі, а шуруповерт він залишив у ОСОБА_6 . Чому раніше, ані під час досудового розслідування, ані під час судових засідань не повідомляв про хлопця на ім`я ОСОБА_11 не пам`ятає. Майно, яке вказано в обвинувальному акті відповідає назві та кількості того майна яке він, а також разом з ОСОБА_6 забрали з домоволодіння потерпілого. Свідки називають дриль перфоратором, з огляду на багатофункціональність дрилі. Саме вказану в обвинувальному акті дриль він продав свідку ОСОБА_13 . Алкогольні напої 27.12.2016 року він не вживав і в цей час коли забирав дриль та шуруповерт потерпілого в стані алкогольного сп`яніння не знаходився.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав, не заперечував щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, вказаного в обвинувальному акті, щиро розкаявся, та пояснив, що 29.12.2016 року вони вживали разом з ОСОБА_5 алкогольні напої в нього дома. Після чого ОСОБА_5 попросив допомогти йому віднести палатку-зонт, яка знаходиться у ОСОБА_10 за місцем мешкання, крім того сказав, що цей зонт його. Пояснив, що в нічний час доби, коли вони прийшли до будинку ОСОБА_10 , то ОСОБА_5 відчинив хвіртку, а потім поліз за зонтом до горища, після чого подав йому згори зонт-палатку та вони віднесли її до його гаражу і пішли гуляти. Згодом через тиждень два зонт-палатку було продано хлопцю на ім`я ОСОБА_12 за 500,00 грн., з яких йому ОСОБА_5 віддав 100,00 грн. за допомогу. Розуміє протиправність своїх дій, пояснив, що крадіжку вчинив з огляду на те, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Майно, яке вказано в обвинувальному акті відповідає назві та кількості того майна яке вони разом з ОСОБА_5 забрали з домоволодіння потерпілого.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 року (зі змінами, внесеними згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1993 р., № 12 від 03.12.1997 р. та № 6 від 30.12.2008 р.), в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. При постановленні вироку суд повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що взимку 2016 року в нього за місцем його проживання було викрадено особисте майно, вказане в обвинувальному акті. З 27.12.2016 року по 04.01.2017 року він був відсутній за місцем проживання, а ОСОБА_5 достовірно знав, що він виїжджав з міста. Зазначив, що у сараї знаходилася викрадена дриль та шуруповерт, а викрадений зонт знаходився на горищі домоволодіння. Пояснив, що горище взагалі не замикається, а сарай він забув закрити. Зазначив, що його рідний брат проживає у цивільному шлюбі з матір`ю ОСОБА_5 , однак на момент скоєння злочину він не дозволяв ОСОБА_5 розпоряджатися своїм майном. Пояснив, що казав слідчому про те, що підозрює саме ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину. Зазначив, що ОСОБА_5 періодично міг зайти до його домоволодіння у його відсутності, оскільки добре знав де знаходився ключ, однак на момент від`їзду він не дозволяв ОСОБА_5 заходити до нього у його відсутність. Коли йому стало відомо що крадіжку вчинив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 то він спілкувався з ними, і обвинувачені підтвердили що саме вони скоїли цю крадіжку. Викрадене майно в повному обсязі йому повернув слідчий. Претензій матеріального характеру до обвинувачених не має. Просив обвинувачених суворо не карати.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що у 2017 році, яка саме була пора року він не пам`ятає, на вулиці випадково зустрівся з ОСОБА_5 . Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 запропонував йому купити зонт-палатку, на що він погодився. Приблизно через годину після їх розмови та досягнутої домовленості ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 принесли йому за місцем мешкання зонт-палатку, за яку він заплатив Мельнику 500 грн. 00 коп. Пояснив, що гроші він віддавав особисто ОСОБА_5 та при ньому ОСОБА_5 з ОСОБА_6 гроші не ділили. Зазначив, що не питав чи це крадене майно, чи ні. Також пояснив, що на наступний день чи через день, за місцем його проживання приїхали працівники поліції, повідомили, що зонт, який він придбав у ОСОБА_5 є краденим, після чого поліція його вилучила.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що не знайомий з обвинуваченими. Вказав суду що приблизно три роки тому, взимку ОСОБА_13 дав йому для користування перфоратор, а потім, через деякий час подзвонив та сказав, що перфоратор крадений і що його треба повернути. Після чого зазначив суду, що він віддав перфоратор працівникам поліції.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що близько року до моменту скоєння кримінального правопорушення він був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_5 . Крім того вказав, що приблизно три роки тому йому зателефонував ОСОБА_5 пояснив, що йому потрібні гроші та запропонував купити в нього перфоратор, як він пояснив, що цей перфоратор є його власністю. Після чого ОСОБА_5 приніс йому перфоратор за який, як пояснив свідок, він заплатив ОСОБА_5 близько 100 грн. 00 коп. Пояснив, що через деякий час він передав цей перфоратор своєму колезі по роботі ОСОБА_15 , оскільки часто обмінювався з ним інструментом. Про те, що перфоратор був крадений він дізнався від працівників поліції.
Суд аналізуючи та надаючи правову оцінку поясненням потерпілого ОСОБА_10 та допитаних під час судового засідання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 у своїй сукупності, приймає їх як достовірні та правдиві, оскільки вони є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються між собою та не суперечать іншими доказами, а також відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
* Згідно протоколу огляду місця події від 12.02.2017 року, у присутності ОСОБА_10 була оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_4 . ОСОБА_10 вказав, що на горищі будинку відсутній зонт розміром 4х4 м. зеленого кольору, а в сараї відсутні дриль та шуруповерт (а.к.п. 53 Том 1);
* Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.02.2017 року та фототаблиці до нього була оглянута ділянка місцевості, розташована во дворі поблизу будинку № 286 по

вул. Володарського (Барвінківська). Біля двору на тротуарі ОСОБА_16 надав для огляду речі, які були при ньому, а саме електричну дриль «Фіолент», яка була вилучена під час огляду; (а.к.п. 55-56 Том1 );

*Згідно протоколу огляду місця події від 12.02.2017 року та фототаблиці до протоколу за участю ОСОБА_17 та ОСОБА_10 була оглянута ділянка місцевості, розташована поблизу під`їзду № 4 будинку № 13 по вул. Дарвіна у м. Слов`янську. На вказаному місці ОСОБА_17 , надала для огляду речі, які знаходяться при ній. Подальшим оглядом встановлено, що серед наданих речей знаходиться зонт - палатка в чохлі зеленого кольору, на чохлі мається напис «Оболонь пиво преміум». Всередині чохла знаходиться палатка (зонт для літнього відпочинку) зеленого кольору. Під час огляду дані речі вилучені. (а.к.п. 58-59 Том 1);

* Відповідно до розписки ОСОБА_10 від 12.02.2017 року він отримав від працівників поліції на зберігання, належний йому зонт розміром 4х4 м. зеленого кольору (а.к.п. 60 Том 1);

* Відповідно до заяви ОСОБА_5 він добровільно надає працівникам поліції шуруповерт «Темп» в корпусі синього кольору, який він викрав у ОСОБА_10 27.12.2016 (а.к.п.61 т.1);

* Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.02.2017 року, вбачається, що в приміщенні Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. № 30 ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам поліції шуруповерт марки «Темп» в корпусі синього кольору. Даний шуруповерт був вилучений під час огляду. (а.к.п. 62-63 Том 1);

* Відповідно до розписки ОСОБА_10 від 17.02.2017 року він отримав від працівників поліції на зберігання, належні йому електродриль «Фіолент» та шуруповерт «Темп» (а.к.п. 75 Том 1).

Аналіз вищевказаних письмових доказів, досліджених в судовому засіданні, доводить перед судом, що з території домоволодіння АДРЕСА_4 дійсно саме обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було викрадено особисте майно потерпілого ОСОБА_10
* Згідно висновку товарознавчої експертизи майна, ринкова вартість майна: електричної дрилі «Фіолент» та шуруповерту «Темп ДА-18-2», станом на 27.12.2016 року становить 1453 грн. 35 коп.; ринкова вартість торгового зонту в чохлі «Оболонь преміум» 4х4 станом на 29.12.2016 року склала 3394,44 грн. (а.к.п. 77-89 Том 1);

* Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.02.2017 року, та фототаблиці до нього, ОСОБА_5 в присутності понятих та адвоката, докладно розповів та детально показав на місцевості місце викрадення майна 27.12.2016 р. та 29.12.2016р., а саме сарай, розташований на території домоволодіння, з якого він викрав електроінструмент та горище будинку, з якого він разом з ОСОБА_6 викрали зонт «Оболонь». (а.к.п. 102-106 Том 1);

* Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25.02.2017 року та фототаблиці до протоколу вбачається, що ОСОБА_6 , в присутності понятих та адвоката, докладно розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення 29.12.2016 р., показав на місцевості місце викрадення майна, горище будинку з якого він разом з ОСОБА_5 викрали зонт «Оболонь». (а.к.п. 107 109 Том 1 ).

Вищевказані письмові докази доводять суду, що саме обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вказаних в обвинувальному акті обставин вчинили крадіжку майна ОСОБА_10 з території домоволодіння АДРЕСА_4 , в обсязі визначеному стороною обвинувачення.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених слідчих експериментів, оскільки вони були проведені у відповідності до положень ст. 240 КПК України, в умовах абсолютної безпеки для життя і здоров`я осіб, які брали в них участь,без приниження їх честі та гідності та крім того в умовах, максимально наближених до тих, в яких відбувалися досліджувані події.
Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 220 від 27.02.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є психічно здоровим, виявляє вживання алкоголю з шкідливими наслідками. В період часу який

відповідає інкримінованому правопорушенню міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу який відповідає інкримінованому правопорушенню ОСОБА_5 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. На теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яким небудь хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом духовної діяльності або слабоумством не страждає, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.к.п. 123-127 Том 1);

Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 221 від 27.02.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є психічно здоровим, виявляє поєднання вживання наркотичних засобів та психоактивних речовин (канабіоіди, алкоголь) з шкідливими наслідками. В момент скоєння правопорушення яким небудь духовним захворюванням, тимчасовим розладом духовної діяльності або слабоумством не страждає, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу який відповідає інкримінованому правопорушенню ОСОБА_6 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.к.п. 135-138 Том 1).

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно ст. 242 КПК України, компетентними особами, відповідно до ст. 10 ЗУ "Про судову експертизу", що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи. Висновки експертиз ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, не суперечать іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких встановлена судом.
Аналізуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно яких він не визнає свою провину у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.3 ст. 185 КК України в повному обсязі, у сукупності з іншими доказами по справі, суд приходить до наступного.
Так ОСОБА_5 вказує, що неодноразово бував на території та в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_4 , оскільки з його слів є родичем потерпілого, тому вважає що мав право на вільний доступ до вказаного вище домоволодіння в будь який час. Вказав, що саме тому коли хлопець на ім`я ОСОБА_11 , який впродовж 5-6 років проживав за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_10 попросив його сходити до будинку ОСОБА_10 та забрати зонт палатку, яку він домовився продати хлопцю на ім`я ОСОБА_12 та про яку спитав дозволу у ОСОБА_10 на що останній дав свою згоду, то він без жодних вагань пішов та забрав вказану зонт палатку. Крім того зазначив, що і дрель та шуруповерт він також забрав з домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_10 за проханням хлопця на ім`я ОСОБА_11 .
Разом з тим суд не приймає до уваги доводи та пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 з огляду на те, що кримінальний закон визначає, що суб`єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном.
Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого, очевидців або осіб, у володінні чи під охороною яких знаходиться майно: за відсутності сторонніх осіб; у їхній присутності, але непомітно для них; у присутності таких осіб і на "їхніх очах", але за умови, що вони не усвідомлюють характеру вчинюваних винним дій; у присутності сторонніх осіб, на потурання (а через це і на втаємничення своїх дій) яких, в силу особливих зв`язків чи стосунків з ними, розраховує винний тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони крадіжки є корисливий мотив.

Під час судового засідання на підставі пояснень потерпілого достовірно було встановлено, що ОСОБА_10 на період своєї відсутності за місцем мешкання, що співпадає з часом скоєння правопорушеннь, не дозволяв обвинуваченому ОСОБА_5 заходити на територію його домоволодіння та користуватися чи розпоряджатися його майном.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на чоловіка по імені ОСОБА_11 , який начебто спитав дозволу у потерпілого ОСОБА_10 на продаж належної йому зонт палатки і після чого по телефону попросив обвинуваченого сходити за нею, та на продаж шуруповерта і дрилі, суд сприймає як намагання ОСОБА_5 створити враження щодо правомірності своїх незаконних дій та заплутати суд задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки на досудовому слідстві обвинувачений жодного разу не вказував на існування чоловіка на ім`я ОСОБА_11 , та крім того сам особисто не з`ясував у потерпілого, хоча мав таку змогу, чи насправді він дозволяв ОСОБА_11 забрати та продати палатку, що у своїй сукупності доводить суду переконаність, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 у по викраданню ним зонт-палатки, дрелі та шуруповерта здійснювалося таємно від потерпілого.
Крім того з пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 вбачається, що домовленість між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 про купівлю зонта-палатки була досягнута, випадково під час очної зустрічі на вулиці, тобто без посередників в особі хлопця на ім`я ОСОБА_11 , на що вказує у своїх доводах обвинувачений ОСОБА_5 . Саму зонт-палатку додому до свідка приносили особисто обвинувачені та гроші за неї свідок платив особисто обвинуваченому ОСОБА_5 .
Так само з пояснень свідка ОСОБА_13 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 самостійно вийшов на контакт з ним та запропонував купити перфоратор (дриль), після чого приніс цей перфоратор (дриль) до свідка, що у своїй сукупності дій обвинуваченого ОСОБА_5 свідчить про викрадення саме ОСОБА_5 майна, що належить потерпілому, а саме дрилі "Фіолент" та намагання розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином до позиції обвинуваченого ОСОБА_5 суд відноситься критично, вважає її необґрунтованою, недоведеною та такою що спростовується сукупністю наданих під час судового розгляду пояснень свідків та потерпілого.
У зв`язку з вищевказаним суд приходить до висновку, що сукупність наведених та оцінених судом як письмових доказів так і пояснень свідків та потерпілого переконує в тому, що подія кримінальних правопорушень мала місце, провину обвинувачених повністю доведено.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням у інше приміщення, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, в результаті дослідження доказів під час судового розгляду може змінитися, але суд за власною ініціативою не може змінити обвинувачення і постановити по зміненому обвинуваченню вирок, якщо зміна обвинувачення в суді погіршує становище обвинуваченого, а також порушує його право на захист.

У ході судового розгляду суд вправі змінити юридичну кваліфікацію вчиненого особою кримінального правопорушення, якщо нове обвинувачення не є більш тяжким, а формулювання фактичної сторони обвинувачення залишається без істотних змін або тісно зв`язане з первісним, або, навпаки, змінити формулювання фактичної сторони обвинувачення без зміни юридичної кваліфікації, якщо в результаті такої зміни не буде порушено право особи на захист.

Виходячи з того, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на доказах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому законом, суд вправі виключити із обвинувачення окремі епізоди, які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, окремі склади кримінальних правопорушень, а також обставини, що обтяжують відповідальність та кваліфікуючі ознаки.

У контексті стандартів доказування у кримінальному процесі України і на підставі прецедентної практики Європейського суду з прав людини суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом обставину, вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 та перебування його у стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує відповідальність ОСОБА_5 при скоєнні ним злочину 27.12.2016 року, крадіжки, вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення (таємне викрадення чужого майна за адресою: АДРЕСА_4 , - акумуляторний шуруповерт марки «Темп ДА 18-2» - вартістю 820,02 гривень та електрична дриль марки «Фіолент» вартістю 633,33 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_9 ), з огляду на те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження обставини вживання спиртних напоїв та перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння що обтяжує його відповідальність.

З огляду на вказане суд вважає за можливе виключити із обвинувального акту вказану обставину, яка не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, при цьому не змінюючи правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги відомості про особу обвинуваченого, конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинений злочин у відповідності до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких, сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, факт не визнання провини та намагання заплутати суд, розмір завданої матеріальної шкоди і наслідків, викрадене майно вилучено працівниками поліції та повернуто власнику, судом враховується вартість викраденого майна та обставина, що потерпілий претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має, відомості про особу обвинуваченого, який раніше засуджений на підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області від 14.07.2015 року вирок Слов`янського міськрайонного суду змінено, остаточно призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 2 роки, офіційно не працює, на обліку в КЛПЗ «Міська психоневрологічна лікарня м. Слов`янськ» не знаходиться, знаходиться на обліку в КЛПЗ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янськ» з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками», характеризується за місцем проживання посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставиною, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Суд приходить до висновку, що оскільки обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні, то це в свою чергу не знижує, а лише збільшує істотним чином міру тяжкості скоєного злочину та не зменшує, а лише збільшує суспільну небезпеку злочину.
Оцінюючи у сукупності вказані обставини поряд з тим, що ОСОБА_5 злочин, за який засуджується вчинив навмисно, в період іспитового строку, тобто після притягнення його до кримінальної відповідальності за інший злочин, у вчиненому не покаявся та не усвідомив негативні наслідки вчиненого злочину, спричинена шкода потерпілому була відшкодована лише завдяки діям працівників поліції без активної участі обвинуваченого, суд приходить до висновку, що для виправлення та запобігання вчинення нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті та з урахуванням правил ст. 71 КК України.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги відомості про особу обвинуваченого, конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинений злочин у відповідності до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких, сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, факт визнання провини та щире каяття, розмір завданої матеріальної шкоди і наслідків, викрадене майно вилучено

працівниками поліції та повернуто власнику, судом враховується вартість викраденого майна та обставина, що потерпілий претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку в КЛПЗ «Міська психоневрологічна лікарня м. Слов`янськ» не знаходиться, знаходиться на обліку в КЛПЗ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янськ» з березня 2016 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Вживання зі шкідливими наслідками», характеризується за місцем проживання посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та критичне ставлення до скоєного.
Обставиною, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Оцінюючи у сукупності вказані обставини, суд приходить до висновку, що для виправлення та запобігання вчинення нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті разом з тим, враховуючи тяжкість скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття у вчиненому злочині та критичне ставлення до вчиненого; відсутність претензій зі сторони потерпілого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку в КЛПЗ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янськ» з березня 2016 року, суд приходить до переконання, що обвинуваченого ОСОБА_6 може бути звільненно від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75,76 КК України, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальних витрат не має. Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ч.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2015 року, зміненого Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14.07.2015 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за дійсним вироком у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Після набуття вироком законної сили Слов`янському відділу поліції ГУНП в Донецькій області затримати ОСОБА_5 та направити його через ІТУ м. Слов`янська в УВП № 6 м. Бахмут Донецької області, для виконання вироку.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня фактичного його затримання, після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України - не обирався.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ч.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України - не обирався.

Речові докази по справі: електричну дриль «Фіолент», шуруповерт «Темп», та зонт в чохлі зеленого кольору «Оболонь», які, згідно розписок знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , після набуття вироком законної сили залишити в користуванні власника.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1