СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5108/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2019 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 раніше засудженого : 09.06.1992 Радянським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в ред. 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, додаткова міра покарання конфіскація майна; 29.07.1993 Чортківським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 206, ст. 42, ст. 43 КК України (в ред. 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців; 21.09.1999 Полтавським обласним судом за ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 222, ч. 1 ст. 189-1, ст. 94, ст. 42 КК України (в ред. 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років, додаткова міра покарання конфіскація майна; 18.06.2013 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень; 20.07.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, 06.12.2017 Ухвалою Апеляційного суду міста Києва, Вирок Святошинського районного суду міста Києва змінено у частині призначеного покарання, та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; 12.12.2018 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 393 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільненого 22.01.2019 з арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у зв`язку з відбуттям строку покарання, притягненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019 до Святошинського районного суду м. Києва звернулася слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 із клопотанням про зміну запобіжного заходу із домашньогоарешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення майнових злочинів, в останнє 12.12.2018 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 393 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 22.01.2019 з арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у зв`язку з відбуттям строку покарання, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 17.05.2019, приблизно о 14 год. 50 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «АТБ» продукти-1003, розташованого по вулиці Верховинній 7 в місті Києві, намагався повторно таємно викрасти чуже майно на загальну суму 238 гривень 67 копійок (без ПДВ), яке належить ТОВ «АТБ-маркет», однак не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони даного магазину.

При цьому, ОСОБА_4 , 17.05.2019, приблизно о 14 год. 49 хв., знаходячись в торгівельному залі магазину «АТБ» продукти-1003, розташованого по вулиці Верховинній 7 в місті Києві, в якому здійснює свою господарську діяльність ТОВ «АТБ-маркет», ідентифікаційний номер 30448219, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «АТБ-маркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в торгівельному залі вказаного магазину та вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на власну користь та особистого незаконного збагачення, взяв з полиць магазину та сховав собі під одяг належне майно ТОВ «АТБ-маркет», а саме : Коньяк 0,5 л Astafian 5 років витримки 40% скляна пляшка у коробці, у кількості 1 шт., вартістю 238 гривень 67 копійок (без ПДВ), після чого, ОСОБА_8 , направився з вищевказаним товаром до виходу, обминаючи лінії кас.

Маючи намір повторно таємно викрасти чуже майно ОСОБА_4 , обминув лінії кас, не оплативши вищезазначений товар, чим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий працівниками охорони магазину «АТБ» продукти-1003, разом з майном, яке намагався викрасти.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з триманням в ДУ МЮ «Київський слідчий ізолятор».

Захисник та підозрюваний проти вказаного клопотання заперечували, просили не обирати запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що у нього є постійне місце реєстрації та запобіжний захід згідно нормам КПК є винятковим запобіжним заходом. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0003512, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного суд прийшов до наступного висновку.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у сукупності.

17.05.2019 о 20 год.00 хви. був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 14:50 17.05.2019).

18.05.2019 року ОСОБА_4 слідчим суддею Святошинского районного суду м. Києва обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22 години вечора по 06 годинку ранку наступного дня за місцем проживання останнього АДРЕСА_3 .

12.08.2019 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку , встановленому законом.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вченні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, особа може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, вчинятиме дії, спрямовані на знищення, спотворення та приховування доказів, які викривають його у вчиненні злочину, перешкоджатиме досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, змушуючи їх свідчити на його користь, вчинюватиме інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наведене, можна стверджувати, що подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Матеріали клопотання не містять даних про те, що підозрюваний чинить перешкод слідству. Поведінка підозрюваного не дає підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а прокурором протилежного не наведено.

Частиною першою статті 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 Листа від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19.11.2012 в п. 62 зазначив: «Суд наголошує, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).

ЄСПЛ визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви» (Jecius v. Lithuania), заява № 34578/97, п. 94, ECHR 2000-IX).

Згідно практики ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявності таких підстав.

При обранні запобіжного заходу враховується наявність міцних (стійких) соціальних зв`язків, а саме: сім`ї та дитини. Підозрюваний повинен мати можливість працювати і заробляти кошти на харчування, утримання близьких людей, придбання речей першої необхідності, оскільки його вина ще не доведена і він вважається невинуватим доки його вина не буде доведена в законному порядку і встановлена обвинувальним вироком суду, як це передбачено ч. 1 ст. 62 Конституції.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу пересування, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає та можливе застосувати до підозрюваног запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 181, 183, 184, ч. 2 ст. 187, 188 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод»,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 раніше засудженого : 09.06.1992 Радянським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в ред. 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, додаткова міра покарання конфіскація майна; 29.07.1993 Чортківським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 206, ст. 42, ст. 43 КК України (в ред. 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців; 21.09.1999 Полтавським обласним судом за ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 222, ч. 1 ст. 189-1, ст. 94, ст. 42 КК України (в ред. 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років, додаткова міра покарання конфіскація майна; 18.06.2013 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень; 20.07.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, 06.12.2017 Ухвалою Апеляційного суду міста Києва, Вирок Святошинського районного суду міста Києва змінено у частині призначеного покарання, та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; 12.12.2018 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 393 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільненого 22.01.2019 з арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у зв`язку з відбуттям строку покарання, притягненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід з домашнього арешту у період часу в період доб и з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

В решті клопотання відмовити.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє в межах досудового розслідування, тобто з 19.08.2019 по 19.09.2019 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу внутрішніх справ за місцем проживання АДРЕСА_4 для виконання.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1

Копію ухвали вручено 19.08.2019 о ______ год. ______ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний (ПІБ)________________________ підпис__________________