УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 30 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000389 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 30 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000389 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова прийнята слідчим передчасно та не відповідає вимогам закону. Досудовим слідством не взято до уваги те, що справа 2а-36/08 фактично не була розглянута судами першої та апеляційної інстанції по суті головного предмета спору; Європейський суд з прав людини своїм рішенням від 14.06.2018 року у справі «Ашаєв та інші проти України» визнав порушення прав заявника, як правонаступника позивача у справі 2а-36/08, з причин надмірної тривалості цивільного провадження та відсутності в законодавстві України ефективного засобу юридичного захисту, але Європейський суд не вирішив проблем позивача; основною причиною закриття кримінального провадження є відсутність суттєвої шкоди, заподіяної правам заявника, яка згідно примітки до ст. 364 КК України має в 100 і більше разів перевищувати неоподатковуваний мінімум доходів громадян, висновок про відсутність шкоди є передчасним; у кримінальному провадженні слід розрізняти шкоду, що заподіяна державі у зв`язку з виплатою грошової компенсації за рішенням Європейського суду і шкоду, що заподіяна заявнику, як правонаступнику позивач у зв`язку з прийняттям виконавчим комітетом Калуської міської ради неправомірних рішень.

Ухвалою слідчого судді від 01.10.2019 року скаргу ОСОБА_3 повернуто заявнику, оскільки в рамках кримінального провадження ОСОБА_3 має статус свідка. В той же час п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження має заявник, потерпілий, його представник чи законний представник.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 06.11.2019 року ухвалу слідчого судді від 01.10.2019 року скасовано та визнано скаргу ОСОБА_3 такою, що підлягає розгляду по суті.

13.11.2019 року скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Слідчим суддею в судовому засіданні за участі прокурора та заявника ОСОБА_3 із матеріалів кримінального провадження № 0000389 встановлено, що ОСОБА_3 не була заявником, потерпілим чи представником потерпілого у кримінальному провадженні, заяв чи клопотань про визнання її потерпілою не подавала, але зважаючи на ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 06.11.2019 року слідчий суддя прийняла до розгляду скаргу.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала з мотивів викладених у ній та в доповненнях 14.11.2019 року.

Слідчий першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений телефонограмою, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Прокурор в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки постанова слідчого є повною та обґрунтованою. В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт службової недбалості службових осіб судів, які розташовані на території Івано-Франківської області та спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 не встановлений, таким чином в їх діях відсутні об`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000389 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
В частині 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

У ході судового розгляду встановлено, що першим слідчим відділом (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000389 від 29.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

29.03.2019 року Державним бюро розслідувань на підставі звернення заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби ОСОБА_6 до ЄРДР за № 0000389 внесені відомості щодо можливого вчинення кримінального правопорушення службовими особами судів, які розташовані на території Івано-Франківської області, внаслідок службової недбалості яких Європейським судом з прав людини прийнято рішення у справі «Ашаєв та інші проти України» про відшкодування ОСОБА_3 будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також компенсації судових та інших витрат в сумі 55936,78 (еквівалент 1800 євро), за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

На виконання рішення Європейського суду з Державного бюджету України на особовий рахунок ОСОБА_3 перераховано 55936,78 грн.

Допитана у кримінальному провадженні № 0000389 як свідок ОСОБА_3 показала, що 20.03.2008 її батько ОСОБА_7 звернувся в Калуський міськрайонний суд з позовом до виконавчого комітету Калуської міської ради про визнати нечинними п`ять рішень: №517 від 26.10.2004, №274 від 07.06.2005, №463 від 20.09.2005, №337 від 05.09.2006, №335 від 17.07.2007, оскільки він не давав дозволу на переобладнання суміжної житлової кв. АДРЕСА_1 , під аптеку та не давав дозволу на реконструкцію будинку. Постановою Калуського міськрайонного суду від 17.09.2008 у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено за безпідставністю вимог. Не погоджуючись з постановленим у справі рішенням, позивач звернувся до Львівського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, яку суд ухвалою від 14.05.2009 задовольнив частково постанову Калуського міськрайонного суду від 17.09.2008 скасував та провадження у справі закрив, оскільки спір не є публічно-правовим, а таким, що виник з цивільно-правових відносин, пов`язаних з правом власності. При цьому суд залишив за ОСОБА_7 право звернутися до суду для вирішення справи в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку зі смертю батька, ОСОБА_3 на рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2009 подала касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 16.11.2011 її задовольнив частково ухвалу від 14.05.2009 скасував та направив справу до Львівського апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Надалі ОСОБА_3 звернулась до Калуського міськрайонного суду з цивільним позовом від 14.04.2011 до виконкому Калуської міської ради і ОСОБА_8 про повернення підвальних приміщень житлового будинку на АДРЕСА_2 , у спільне користування мешканців будинку та визнання неправомірними рішень №337, №335. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 05.12.2011 у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог та вказане рішення вона не оскаржувала.

За результатом наступного позову від 01.08.2011 до Калуської міської ради і ОСОБА_8 про повернення земельної частки прибудинкової території на АДРЕСА_2 , у спільне користування мешканців житлового будинку та визнання неправомірним рішення Калуської міської ради №794 від 29.09.2005 Калуським міськрайонним судом відкрито цивільне провадження у справі №2-1518/11.

За результатом позову від 14.09.2011 до виконкому Калуської міської ради і ОСОБА_8 про визнання неправомірним рішення №274, визнання незаконним проживання громадян у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_2 , зобов`язання повернути половину горища будинку на АДРЕСА_2 , у спільне користування мешканців будинку та поновити конструкцію горища будинку станом на липень 2008 року, Калуським міськрайонним судом відкрито цивільне провадження у справі №2-1769/11, яке об`єднано з провадженням у справі №2-1518/11 в одне цивільне провадження. Рішенням суду від 19.10.2011 у справі №2-1518/11 в задоволенні позову їй відмовлено, а апеляційну та касаційну скарги відхилено.

В подальшому, Львівський апеляційний адміністративний суд продовжив розгляд справи №2а-36/08 та ухвалою від 07.06.2013 постанову Калуського міськрайонного суду від 17.09.2008 залишив без змін. Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 повторно звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, який ухвалою від 26.11.2014 рішення судів першої і апеляційної інстанцій скасував, а справу повернув на новий розгляд в суд першої інстанції.

Новий розгляд справи в Калуському міськрайонному суді тривав з 22.12.2014 до 28.10.2015 та постановою від 28.10.2015 позовні вимоги позивача визнано безпідставними. Вказане рішення ОСОБА_3 оскаржила в Львівський адміністративний апеляційний суд, який ухвалою від 10.02.2016 зазначену постанову скасував і провадження у справі закрив, оскільки судовий спір не є публічно-правовим.

Ухвалу апеляційного суду від 10.02.2016 року і постанову Калуського міськрайонного суду ОСОБА_3 оскаржила у Вищому адміністративному суді України, який рішенням від 05.04.2017 року ухвалу апеляційного суду залишив без змін та зазначив, що рішення є остаточним та оскарженню не підлягає. Надалі ухвалу Вищого адміністративного суду України від 05.04.2017 вона оскаржила у Верховному суді України, який ухвалою від 09.08.2018 відмовив у відкритті провадження.

Крім цього свідок зазначила, що діями службових осіб судів, що розташовані на території Івано-Франківської та Львівської області їй шкоди не заподіяно, а розгляд справи затягнувся у зв`язку із недосконалим законодавством України .

Для з`ясування всіх обставин справи в ході досудового розслідування було допитано як свідка ОСОБА_3 , яка в ході допиту надала покази про те, що діями службових осіб судів, що розташовані на території Івано-Франківської та Львівської області їй шкоди не заподіяно, а розгляд справи затягнувся у зв`язку із недосконалим законодавством України .

Також, як вбачається із матеріалів кримінального провадження в ньому наявні рішення суддів першої, апеляційної та касаційної інстанції, заяви та клопотання ОСОБА_3 про відкладення судового розгляду, про розгляд справи без її участі та про доповнення позовних вимог.

Диспозиція ч. 1 ст. 367 КК України зазначає, що службовою недбалістю - єневиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Законом України № 1261 від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», внесено зміни до Кримінального кодексу України, відповідно до яких обов`язковою умовою наявності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України, є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Згідно із приміткою до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 не встановлений.

Розмір компенсації, яка понесла держава не перевищує в 100 і більше разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Оскаржуючи постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 фактично хоче щоб слідчий визнав незаконними дії суддів, таким чином, на думку ОСОБА_3 , вона зможе подати заяви про перегляд рішень судів за нововиявленими обставинами та відновити судові процеси, оскільки з рішеннями судів, які вступили в законну сила вона не погоджується.

Закриваючи кримінальне провадження слідчий виходив з того, що в ході досудового розслідування факт службової недбалості службових осіб судів, які розташовані на території Івано-Франківської області та спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 не встановлений, таким чином в їх діях відсутні об`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є достатньо вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 30 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000389 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 21 листопада 2019 року о 16 год. 00 хв.