ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3235/19 Справа № 178/450/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 02 березня 2019 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Липове П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаює за адресою: АДРЕСА_4 ,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено кожному з них покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання, призначивши кожному іспитовий строк 1 рік та поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Разом із цим, судом стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 314 грн.
Окрім того, судом вирішено цивільний позов та визначено долю речових доказів.
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Обвинувачений ОСОБА_8 28 лютого 2019 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), запропонував ОСОБА_9 здійснити крадіжку кабелю ТЗАВБ-12*4*1,2 кабельної лінії зв`язку Д-135 ПС750кВ «Дніпровська» ПС 330кВ «ВДГМК» довжиною 38 метрів, яка знаходиться під землею між підстанцією 750кВ «Дніпровська» с.Бикове Криничанського району Дніпропетровської області та підстанцією 330кВ «ВДГМК» м.Вільногірськ Дніпропетровської області, на що останній погодився. У цей же день, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли на місце прокладення кабелю зв`язку ТЗАВБ-12*4*1,2 кабельної лінії зв`язку Д-135 ПС750кВ «Дніпровська» ПС 330кВ «ВДГМК», розміщеного за 315 метрів північніше вул.Першотравневої с.Бикове Криничанського району Дніпропетровської області та 2000 метрів від підстанції 750кВ «Дніпровська» для вчинення крадіжки кабелю зв`язку ТЗАВБ-12*4*1,2 кабельної лінії зв`язку Д-135, взявши з собою знаряддя для в чинення злочину, а саме дві лопати та пилку по металу. Реалізуючи свій злочинний умисел, 28 лютого 2019 року о 03 год. 30 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 //, перебуваючи на місці прокладення кабелю зв`язку ТЗАВБ-12*4*1,2 кабельної лінії зв`язку Д-135 ПС750кВ «Дніпровська» ПС 330кВ «ВДГМК», розміщеного за 315 метрів північніше вул.Першотравневої с.Бикове Криничанського району Дніпропетровської області та 2000 метрів від підстанції 750кВ «Дніпровська» з використанням двох лопат, пилки по металу здійснили демонтаж 38 метрів кабелю зв`язку ТЗАВБ-12*4*1,2 кабельної лінії зв`язку Д-135 ПС750кВ «Дніпровська» ПС 330кВ «ВДГМК», що належить державному підприємству «Національна енергетична компанія «Укренерго», підстанція 750 кВ «Дніпровська7; відокремленого підрозділу Дніпровська електроенергетична система та змотали їх в бухту. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не розпорядились викраденим кабелем зв`язку ТЗАВБ-12*4*1,2 кабельної лінії, вартість якого становить 294,50 грн., оскільки були затримані на місці скоєння кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині розподілу процесуальних витрат, зазначити в резолютивній частина вироку, що судові витрати слід стягнути на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи № 1409-19 від 20 березня 2019 року у розмірі 314 гривень, стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по 157 грн. з кожного.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор, не заперечуючи доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні ними злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, посилається на істотне порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. Прокурор зазначає, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд першої інстанції мав визначити розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних частинах.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З апеляційної скарги видно, що висновок суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, прокурор не оскаржує.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених та на кваліфікацію їх дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою зміну вироку, колегія суддів приходить до висновку про їх обґрунтованість.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.
З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону видно, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.
Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За таких порушень, необхідним є стягнення витрат з обвинувачених в рівних частинах, в розмірі 157 грн. з кожного.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на те що суд неправильно розподілив між обвинуваченими процесуальні витрати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду - зміні в частині розподілу процесуальних витрат.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року задовольнити.
Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 1409-19 від 20 березня 2019 року по 157 (сто п`ятдесят сім ) грн. з кожного.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4