Номер провадження 1-кп/243/659/2019
Номер провадження 236/2005/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» вересня 2019 року судова колегія Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

- прокурора ОСОБА_5 ,

- особи, яка підлягає звільненню

від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 17.04.2019 року, про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

24.08.1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.
Згідно з п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.
31.05.1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.
Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996 року, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 №2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причин и у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Своїх злочинних цілей представники влади і ЗС РФ вирішили досягти зокрема шляхом створення і фінансування терористичної організації на території України.
Так, 07 квітня 2014 року в м. Донецьку під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади РФ та ЗС РФ створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»). Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та ЗС РФ, окремими іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності та громадянами України, лояльно налаштованими до ідей та діяльності «ДНР».
Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.
Так, на учасників силового блоку терористичної організації «ДНР» покладаються наступні обов`язки:
-систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил антитерористичної операції (АТО) та операції Об`єднаних сил (ООС), зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил;
-створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;
-вербування нових учасників до складу силового блоку терористичних організацій «ДНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;
-захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;
-вчинення терористичних актів та диверсій на іншій території України;
-захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО/ООС та забезпечення власної злочинної діяльності;
-викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;
-силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ДНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;
-організація поставок, зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.
Водночас на учасників політичного блоку терористичної організації «ДНР» покладаються обов`язки:
-створення так званих «органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;
-видача документів, які мають ознаки нормативно-правових актів, від імені нелегітимних «органів державної влади «ДНР»;
-організація та проведення незаконних референдуму та виборів на територіях, підконтрольних «ДНР»;
-проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;
-організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;
-налагодження взаємодії між лідерами «ДНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;
-налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам АТО/ООС;
-налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;
-надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» та для забезпечення їх протиправної діяльності;
-забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.
Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.
Враховуючи викладене, так звана «Донецька народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.
При цьому, терористична діяльність охоплює зокрема організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у них (ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»).
07.04.2014 року за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі - АТО) із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань, яка тривала до ЗО квітня 2018 року та надалі отримала формат «операції Об`єднаних сил».
З квітня 2014 року учасники терористичної організації «ДНР», реалізуючи злочинний умисел представників влади РФ і ЗС РФ щодо досягнення зазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності «ДНР» та влади її керівників, здійснюють захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької області, акти застосування збройної сили проти держави України, чинять збройний опір військовослужбовцям Збройних Сил України та правоохоронним органам України, задіяним у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.
Як наслідок, частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «ДНР» та відповідно до постанови Верховної Ради України № 254-У111 від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252-УІІІ від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.
Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-УІІІ, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-УІІ, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-УІІІ, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 року за № 145-УІІІ.
Факт створення «ДНР» за підтримки та під контролем Російської Федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016 року. При цьому в Резолюції зазначено, що «ДНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом.
З метою сприяння насильницькій зміні меж території України, на виконання завдань силового блоку терористичної організації «ДНР» з квітня 2014 року на частині території Донецької області групами осіб, які здійснювали захоплення адміністративних будівель органів державної влади України та правоохоронних органів України на території Донецької області, після незаконного заволодіння зброєю та бойовими припасами із зазначених будівель, утворено ряд підрозділів, що увійшли до силового блоку терористичної організації «ДНР», зокрема так зване «Министерство внутренних дел» (керівник ОСОБА_8 , якого вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 06.06.2017 засуджено за ч. 1 ст. 258-3 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна з позбавленням права обіймати посади в органам МВС України строком на 3 роки).
В свою чергу у складі так званого «Министерства внутренних дел» представниками терористичної організації «ДНР» створені територіальні підрозділи поліції на окупованій території України, а саме у населених пунктах Донецьку, Горлівці, Макіївці, Амвросіївці, Дебальцеве, Докучаєвську, Єнакієве, Новоазовську, Сніжному, Старобешево, Тельманове (нині смт. Бойківське), Торезі (нині м. Чистякове), Харцизьку, Шахтарську, Ясинуватій, Кіровському (нині м. Хрестівка), учасники яких зокрема приймають участь в організації територіальної оборони окупованої території Донецької області, а також у спільних злочинних діях з незаконними формуваннями військового типу, що входять до складу терористичної організації «ДНР», проти співробітників правоохоронних органів України і-військовослужбовців Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС.
31.01.2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території Петровського районну м. Донецька Донецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з метою безпосередньої участі в злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України добровільно вступила до структурного підрозділу «силового блоку» терористичної організації «ДНР» - «Министерства внутренних дел ДНР» (далі - «МВД ДНР»), зобов`язавшись дотримуватися встановлених правил поведінки та виконувати визначені їй функції як «инспектора по работе с населением Петровского районного отдела полиции Донецкого городского управления МВД ДНР», у складі якого перебувала до 24.02.2016, звільнившись за власним бажанням.
У період з 31.01.2015 по 24.02.2016 ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем дислокації «Петровского районного отдела полиции Донецкого городского управления МВД ДНР» за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Петровський район, вул. Петровського, 252, в якості «инспектора по работе с населением Петровского районного отдела полиции Донецкого городского управления МВД ДНР» здійснювала реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції зазначеного структурного підрозділу, а також приймала заяви від населення Петровського району м. Донецька Донецької області, відвідувала збори громадян, сприяючи створенню у місцевого населення образу «ДНР» та її структурних підрозділів як легітимних утворень, за що отримувала грошові кошти в російських рублях.
ОСОБА_6 , вступаючи до терористичної організації «ДНР», а саме до її вищевказаного структурного підрозділу, була достовірно обізнаною, що він має організаційну структуру військового типу (поділяються на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів!, має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України й інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО та ООС на території Донецької та Луганської областей України) та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області так званих «блок постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України й іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю - автомати, бойові припаси (патрони) та військову техніку.
При цьому, ОСОБА_6 усвідомлювала, що зазначений підрозділ терористичної організації «ДНР», в якому остання приймала участь, не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими визначено створення та функціонування збройних формувань України.
Таким чином, у період з 31.01.2015 по 24.02.2016 ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, а саме у Петровському районі м. Донецька Донецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, приймала участь у терористичній організації «ДНР», забезпечуючи реалізацію цілей та завдань її силового блоку шляхом виконання покладених на неї завдань.
Своїми умисними діями, що виразилися в участі в терористичній організації, ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.258-3 КК України.

Прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 повідомленої про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, відповідно до частини 2 статті 258-3 КК України, складу іншого злочину у діях ОСОБА_6 досудовим слідством не встановлено. ОСОБА_6 надала письмову згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності за вказаних підстав, а тому, прокурор просив задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 258-3 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 Кримінального Процесуального Кодексу України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні просили клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності задовольнити.
Судова колегія, вислухавши думку учасників судового розгляду справи, приходить до переконання, що вказане кримінальне провадження підлягає закриттю, а ОСОБА_6 звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до частини 2 статті 258-3 Кримінального кодексу України звільняється від кримінальної відповідальності за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, особа, крім організатора і керівника терористичної групи чи терористичної організації, яка добровільно повідомила правоохоронний орган про відповідну терористичну діяльність, сприяла її припиненню або розкриттю злочинів, вчинених у зв`язку із створенням або діяльністю такої групи чи організації, якщо в її діях немає складу іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховального характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Згідно із п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 285 ч. 3 КПК України ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Остання не заперечувала проти закриття провадження з підстави звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 258-3 ч.2 КК України.

Наявність доказів, а саме: заяви ОСОБА_6 про факт вчинення нею кримінального правопорушення; протоколу огляду Інтернет-сайту «Миротворец», що містить інформацію про участь ОСОБА_6 у діяльності «Петровского районного отдела полиции Донецкого городского управления МВД ДНР»; протоколу огляду Інтернет-сайту «Stop-terror», що містить інформацію про участь ОСОБА_6 у діяльності «Петровского районного отдела полиции Донецкого городского управления МВД ДНР»; протоколу огляду фотокопії трудової книжки ОСОБА_6 , в якій міститься відмітка щодо проходження ОСОБА_6 служби в період з 31.01.2015 року по 24.02.2016 року в «Петровском районном отделе полиции Донецкого городского управления МВД ДНР»; протоколу огляду мережі Інтернет щодо діяльності «Петровского районного отдела полиции Донецкого городского управления МВД ДНР», свідчить про те, що факт скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України має місце.

За таких обставин, з урахуванням згоди ОСОБА_6 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, зважаючи на те, що вона брала участь у терористичній організації та добровільно вийшла з неї і повідомила про її існування органи державної влади, судова колегія вважає, що є достатні підстави для її звільнення від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 258-3 КК України, та закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ч. 1 ст. 44, ч. 2 ст. 258-3 КК України, ст.ст. 284, 285,286, 287, 288, 314, 369-370, 372 КПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, - прокурора відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 258-3 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 258-3 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 17.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України - закрити.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_3