ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1597/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/238/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

з участю підозрюваного в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, депутатом не є, раніше неодноразово судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та продовжено йому строк тримання під вартою, терміном до 11 січня 2020 року до 14 год. 00 хв.

В апеляційних скаргах:

- підозрюваний просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою визначити йому розмір застави.

Вказані вимоги мотивує тим, що розмір застави визначений згідно ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 липня 2019 року є занадто великим, а прокурором не обгрунтовано підстави для продовження строку тримання під вартою.

- захисник підозрюваного просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід із можливістю внесення застави, визначивши її у розмірі 42040 грн..

Свої доводи аргументує тим, що він із підозрюваним повністю ознайомилися із матеріалами провадження ще 24.10.2019 року, а з 08.11.2019 року ОСОБА_7 одержав статус обвинуваченого, тому немає необхідності у продовженні строку тримання під вартою.

Вважає, що судом не враховано, що підозрюваний одружений, у нього на утриманні неповнолітня дитина.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційні скарги та просить постановити нову ухвалу, якою скасувати запобіжний захід у вигляді триманням під вартою, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.5 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000209 від 22 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

10 вересня 2019 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про відкриття матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 17 вересня 2019 року продовжувався ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Чортківській установі виконання покарань № 26 на строк 60 днів, тобто до 15 листопада 2019 року до 17 год. 35 хв.

Також стороні захисту повідомлено, що відповідно до вимог ст.290 КПК України вони мають право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування. У зв`язку із вказаним, з метою забезпечення виконання вимог ст.290 КПК України, до закінчення дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою та при розгляді клопотання вказував про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Крім того, заявлені раніше ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу на даний час не зменшились та продовжують існувати, на даний час нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Так, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 ніде не працює, раніше судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, що свідчить про підвищену його суспільну небезпеку як особи, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюються ще й інша особа, а отже існує ризик вільного її спілкування з підозрюваним, що перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків з боку підозрюваного.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

Також, при оцінці висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони відповідають позиції вказаного суду, який у тому ж рішенні (п.39) визнав, що при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Крім того, приймаючи рішення про продовження терміну запобіжного заходу слідчий суддя також залишив попередньо визначений розмір застави, в межах передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, згідно ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 липня 2019 року, вірно врахувавши при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення, яким заподіяно майнову шкоду і встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного, а тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави в межах визначених судом та не вбачає підстав для її зменшення як про це просять захисник та підозрюваний.

Враховуючи викладене, доводи апеляційних скарг щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи