Справа №193/904/17
Провадження № 1-кп/211/13/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 06.06.2017 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, вдівця, який на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 20.09.2018 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника - ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановив:
ОСОБА_5 05 червня 2017 року о 21:00 годині, перебуваючи у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин, взяв пластикову ємність, об`ємом 1,5 літра, наполовину заповнену горючою рідиною невідомого походження, яку вилив на тулуб, верхні та нижні кінцівки своєї дружини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підпалив за допомогою сірників, що мав при собі. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.
Згідно висновку експерта Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 1024/1 від 13.06.2017 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала наступні ушкодження: опікові рани III А-Б ступеню 60-69 % поверхні тіла на обличчі, тулубі та кінцівках. Дані пошкодження виникли прижиттєво від дії високої температури (вірогідніше всього полум`я), на що вказує їх характер. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження у вигляді опікових ран на обличчі, тулубі та кінцівках у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та здоров`я у момент їх заподіяння і стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину не визнав повністю, пояснив, що влітку 2017 року він із дружиною пішли в гості, там випивали горілку. Потім пішли додому, при цьому дружина була така п`яна, що вже сама не могла йти, тому сусід допоміг її довести до будинку. Він пішов за бичком, а коли повернувся, то побачив, що дружина лежить посеред двора і горить. Він її затушив, відвів до будинку. Наступного дня, коли він спитав, чому їсти не приготовано, вона показала йому живіт і тільки тоді він помітив опіки на її руках та на животі і відразу ж викликав швидку допомогу. Оскільки вона відмовлялась їхати в лікарню, сказав лікарям, що то він її підпалив, хоча в дійсності того не робив. На запитання прокурора пояснив, що в той вечір вони в будинку були вдвох. Хто підпалив дружину не знає, пояснити звідки у неї взялись ушкодження також не може.

Потерпіла ОСОБА_11 в судові засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання просила суворо не карати (Т.2, а.с.199).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що обвинувачений є її сусідом. Два роки назад ОСОБА_13 з ОСОБА_14 прийшли після обіду до них. Разом із її зятем вони випивали самогон, про щось розмовляли. Потім пішли додому, при цьому через те, що ОСОБА_14 була геть п`яна, зять допоміг її довести та віддав ще пляшку горілки з собою. Наступного дня ОСОБА_15 прийшов та просив вколоти ОСОБА_14 ліки. Через деякий час ОСОБА_15 знову прийшов та вже просив допомогти віднести ОСОБА_14 у швидку. Коли вона прийшла в будинок до ОСОБА_15 , побічила ОСОБА_14 , на якій «шкіра висіла», з нею вона не розмовляла. Чула, що бригаді швидкої допомоги ОСОБА_15 сказав, що то він спалив ОСОБА_14 за те, що вона відмовилась здоїти корову.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він знає обвинуваченого, він його сусуд через дорогу. 5 числа влітку 2017 року ОСОБА_15 прийшов та попросив його здоїти корову, оскільки ОСОБА_14 не зможе, так як він її «спалив». Він це сприйняв як жарт. Пам`ятає, що в коридорі було темно і підлога мокра, в хату він не заходив, подоїв корову та пішов. Наступного дня від тещі дізнався, що у ОСОБА_14 обгоріло 60 чи 80% шкіри.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , будучи під присягою, суду пояснив, що років два тому виїздив на виклик, забирали жінку з опіками. Пам`ятає як ОСОБА_15 йому розповідав, що він з бензокоси злив бензин в пляшку, облив дружину та підпалив, оскільки сердився, що вона нічого не робить по господарству. Коли жінку виносили з хати, вона була у свідомості, ОСОБА_15 не сварила.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що в 2017 році працювала фельдшером на швидкій допомозі. В червні 2017 року близько 9:00 ранку надійшов виклик опік. За адресою було виявлено жінку, яка лежала в халаті на дивані. Бондар пояснював, що жінка була п`яна, не подоїла корову і тому він її підпалив. Жінка не звинувачувала ОСОБА_15 ні в чому, від госпіталізації відмовлялась. Однак ними було прийнято рішення її госпіталізувати через її поганий стан.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що в 2017 році в складі бригади швидкої допомоги їх викликали десь о 10:00 годині в с.Софіївка. Вони зайшли в хату, на дивані лежала жінка дуже обпечена. Бондар пояснив, що дружина випивала, нічого не робила, корову не доїла. Потерпіла відмовлялась їхати з ними, однак було прийнято рішення її госпіталізувати.

На допиті свідка ОСОБА_20 сторона обвинувачення не наполягала.

Крім вищезазначених показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованому йому органом досудового розслідування злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України при встановлених судом обставинах, підтверджується також іншими дослідженими судом письмовити доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 06.06.2017 року, з фото таблицею до нього, згідно якого в ході огляду домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , зафіксована обстановка місця події. При огляді вилучено пляшку ємністю 1,5 л з залишками нафтопродуктів, каністру та вирізки обгорілого одягу; (Т. 1, а.с. 9-16)

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 № НОМЕР_1 від 14.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_10 померла внаслідок інтоксикації організму, опікова хвороба в стадії токсемії, термічні опіки із залученням 60-69% поверхні тіла; (Т.1, а.с.39)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.06.2017 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 в присутності захисника та понятих показує та розповідає коли, за яких обставин та де облив потерпілу та підпалив; (Т. 1, а.с. 50)

- протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 12.06.2017 року, згідно якого описується розташування опіків на тілі. (Т.1, а.с. 107-109)

Крім того, з досліджених судом у порядку §3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні висновків експертів судовим розглядом встановлено таке.
Згідно висновку експерта № 1024/1 від 07.07.2017 року, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_21 , при судово-медичній експертизі трупа виявлені наступні ушкодження: опікова рана ІІІ А-Б ступеню 60-69% поверхні тіла на обличчі, тулубі та кінцівках, дані ушкодження виникли прижиттєво від дії високої температури (вірогідніше всього полум`я) на що вказує їх характер. Виявлені ушкодження у вигляді опікових ран на обличчі, тулубі та кінцівках у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, і стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодженняу потерпілої могли утворитись при обставинах та у термін, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 05.06.2017 року, що не суперечить даним судово-медичної експертизи трупу. (Т.1, а.с.66-70)

Відповідно до висновку експерта №30/4.6/1680 від 17.07.2017 року на поверхні пляшки, вилученої 06.06.2017 в ході огляду місця події, виявлено слід пальця руки розмірами 20х29 мм, який залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (Т.1, а.с.83-88)

Вищенаведені висновки експертиз здобуті у спосіб, передбачений КПК України, є належними та допустимими доказами, належним чином аргументовані, та не викликають сумнівів в їх достовірності, правильності та повноти, підстав для визнання їх неналежними та недопустимими доказами не вбачається.

Допитаний за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_21 в суді підтвердила свій висновок, та відповіла на всі поставлені стороною захисту питання. Так експерт пояснила, що на трупі ОСОБА_10 були виявлені опіки ІІІ А-Б ступеню. Причиною смерті стала інтоксикація від термічних опіків, внаслідок некрозу тканин. Зазначила, що лікарями надавалось адекватне лікування відповідно до протоколів лікування, однак через тяжкість опіків настала смерть. Також зауважила, що смерть не настала внаслідок лікування, проявів анафілактичного шоку не було виявлено. Пояснила, що ушкодження виникли не від дії хімічних речовин.
Суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що його винуватість повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Так, встановлюючи спосіб вчинення ОСОБА_5 злочину суд бере до уваги дані слідчого експерименту, де сам підозрюваний ОСОБА_5 показав та розповів як облив потерпілу та підпалив, а також висновки проведеної по справі судово-медичної експертизи.

Аналіз наведених в сукупності доказів, приводить суд до висновку про те, що 05.06.2017 року о 21:00 годині, перебуваючи у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи умисно, на грунті виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв пластикову ємність об`ємом 1,5 літра, наполовину заповнену горючою рідиною невідомого походження, яку вилив на тулуб, верхні та нижні кінцівки своєї дружини ОСОБА_10 та підпалив за допомогою сірників, що мав при собі. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 померла.
При цьому сам обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував факту свого перебування за адресою: АДРЕСА_1 , 05.06.2017 з 21:00 години. Під час допиту в залі суду пояснював, що в будинку він залишався з дружиною наодинці, сторонніх осіб не було як в будинку, так і на подвір`ї.

Також, враховуючи дані експертизи № 1024/1 від 07.07.2017 року, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 , здійснюючи протиправні дії по відношенню до ОСОБА_10 шляхом її підпалу, усвідомлював суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачав, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілій і бажав настання такої шкоди, а саме тяжких тілесних ушкоджень.
Що стосується іншого наслідку - смерті потерпілої, то обвинувачений, підпалюючи потерпілу, передбачав можливість настання суспільно - небезпечних наслідків своїх дій - смерті ОСОБА_10 , але легковажно розраховував на їх відвернення. Між зазначеними вище діями ОСОБА_5 і настанням смерті потерпілої є причинно-наслідковий зв`язок. При цьому причиною смерті потерпілої стали: термічні опіки ІІІ А-Б ступеню 60-69% тіла із залученням обличчя, тулубу та кінцівок. Опікова хвороба в стадії токсемії, яка ускладнилась інтоксикацією організму.

Мотивом злочину є раптово виниклі неприязні відносини між обвинуваченим та потерпілою, а приводом для заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень стало те, що вона відмовилась подоїти корову та не поралась по господарству, про що свідкам казав сам ОСОБА_5 .
Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, дії ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Зважаючи на невідповідность показань обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відноситься до них критично, оскільки вони суперечать іншим доказам, безпосередньо дослідженим судом під час судового слідства. Суд вважає їх такими, що направлені на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінально каране діяння.

При призначенні покарання суд керується вимогами ст.ст. 50, 65 КК України та роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

За місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, раніше судимий.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №130 від 18.07.2017 року ОСОБА_5 в період часу вчинення інкримінованого йому правопорушення будь-якими психічними захворюваннями не страждав та за своїм психічним станом міг, так і на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. (Т.1, а.с. 91-96)

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, фактичних обставин та його наслідків, за відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, позиції потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції статті 121 частини 2 КК України, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки не встановлена наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступіть тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

Крім того, при призначенні покарання суд вважає необхідним керуватись положеннями ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.09.2018 року, та за цим вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 06.02.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення трасологічної експертизи №30/4.6/1680 від 17.07.2017 у розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 70 копійок.
Речові докази: пластикову пляшку ємністю 1,5 л, пластмасову каністру білого кольору ємністю близько 5 літрів, виріз пластику зі стелі в місці проведення огляду, зіскоб зі стіни в місці нашарування кіптяви, шматки обрізаного одягу, бавовняний жіночий халат знищити; дактокарту на ім`я ОСОБА_5 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1