У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що 23.07.2019 року ним було направлено до НАБУ заяву від 12.07.2019 року про вчинення кримінального правопорушення.
Після отримання його заяви про злочин, відповідальні особи органу досудового розслідування НАБУ вимоги ст. 214 КК України не виконали, та не внесли відомості по його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У зв`язку з цим скаржник просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ до компетенції якої входить внесення відомостей до ЄРДР, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12.07.2019 року відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382, ст. 367 КК України та розпочати досудове розслідування та зобов`язати надати витяг з ЄРДР.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляджу справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд враховуючи строки розгляду скарги, вважає за можливе розглянути скаргу без його участі.

Детектив в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшли письмові пояснення в яких він проти задоволення скарги заперечував з підстав її необґрунтованості.
Дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Встановлено, що до Національного бюро надійшла заява ОСОБА_3 від 12.07.2019 вих. № 1 (вх. № К-8580 від 25.07.2019) щодо можливих неправомірних дій окремих посадових осіб Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, які на думку автора виявились у неналежному здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні за обставин, викладених у заяві, а також з інших питань.
Як зазначив скаржник, після отримання його заяви про злочин, відповідальні особи органу досудового розслідування НАБУ вимоги ст. 214 КК України не виконали, та не внесли відомості по його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на що слід зазначити наступне.
Правові основи організації та діяльності Національного бюро визначено Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України».
Згідно з абзацом другим частини 1 статті 1 Закону завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.
Відповідно до положень статті 16 Закону на Національне бюро покладено обов`язок щодо здійснення оперативно-розшукових заходів і досудового розслідування з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень і здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності.
Частиною 5 статті 216 Кримінального процесуального кодексу України визначено перелік кримінальних правопорушень, які підслідні детективам Національного бюро, і лише за наявності умов, передбачених цією нормою.
Детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, за наявності визначених умов.
Відповідно до частини 1 статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Разом з тим частина 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо у заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за якими приймаються передбачені законом процесуальні рішення.
Таким чином, обов`язковою умовою початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до приписів закону реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Також слід зауважити, що скаржником у заяві від 12.07.2019 не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро, з урахуванням вимог частини 5 статті 216 КПК України.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Також слід зазначити, що здійснення досудового розслідування злочинів, передбачених статтями 367 та 382 КК України, не віднесено до підслідності детективів Національного бюро.
З огляду на викладене та враховуючи, що розгляд порушених у заяві ОСОБА_3 від 12.07.2019 питань не віднесено до компетенції Національного бюро, з урахуванням вимог статті 216 КПК України, вказану заяву листом Національного бюро від 30.07.2019 № 111-225/25127 скеровано для організації розгляду в межах повноважень до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, про що заявника було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом із аналогічними реквізитами.
Таким чином, бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, відсутня, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.
З огляду за зазначене та керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1