УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 липня 2019 року, якою, задоволено подання начальника Кривоозерського РС з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробування стосовно нього.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду задоволено подання начальника Кривоозерського РС з питань пробації.
Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2017 року за ч.3 ст.185 КК У країни у виді позбавлення волі на строк 3 роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту приведення ухвали до виконання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що він є особою, яка не має постійного місця роботи та проживання, вимушений постійно вживати заходів, направлених на пошук роботи для того, щоб мати змогу себе забезпечити хоча б самим мінімальним - їжею.

Вказує, що встановлена періодичність з`явлення для реєстрації фактично позбавила його, як засудженого можливості виконувати обов`язки, покладені на нього судом. Про вказане він постійно повідомляв органи пробації, однак жоден працівник пробації не ввійшов у його становище і не посприяв тому, щоб він мав можливість виправитись без ізоляції від суспільства, шляхом встановлення днів з`явлення для реєстрації хоча б один раз на місяць. Стверджує, що якщо б він не знаходив собі засоби існування за допомогою своєї праці, то змушений був би вчиняти злочини з метою забезпечення себе житлом та продуктами харчування. Довести поважність причини пропуску строку з`явлення для реєстрації письмовими доказами у нього немає можливості, так як він постійно працює у різних людей без оформлення трудових відносин.

Жодних заходів, спрямованих на корекцію його соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості з ним не проводились, тому він і не знав, що повинен був під час перебування на роботі в іншому населеному пункті стати на облік в інший орган пробації.

Просить суд звернути увагу, що з дати першого звернення органу пробації до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням він інших адміністративних правопорушень не вчиняв, і взагалі вчинив лише одне правопорушення, за яке йому винесено стягнення у виді попередження. Даний факт мав місце взимку 2018 року, тобто на день звернення з поданням він, відповідно до ст.39 КУпАП, вважається особою, яка не притягувалась до адміністративної відповідальності.

Про існування інших двох адміністративних протоколів відносно нього йому не було відомо, розгляд адміністративних матеріалів проводився у його відсутність.

Також, судом було проігноровано вимоги кримінального процесуального законодавства та без проведення судових дебатів і без надання останнього слова засудженому, суд видалився до нарадчої кімнати для винесення ухвали. Вказане підтверджується звукозаписом судового засідання від 10 липня 2019 року.

Крім того, жодна копія документів, які знаходяться у його особовій справі не засвідчена так як того вимагає державний стандарт.

Судом не взято до уваги, що після здійснення попередження ОСОБА_5 про можливе скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке було йому вручене 31.05.2019року він з`являвся для реєстрації 03.06.2019 року та 10.06.2019 року. Однак, 10.06.2019 року йому було повідомлено, що 06.06.2019 року орган пробації звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду, вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2017 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлено 2 роки. Відповідно ст.76 КК України ОСОБА_5 був зобов`язаний повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

05.02.2018 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком відбування покарання, зі своїми правами та обов`язками, попереджений про відповідальність за ухилення від виконання обов`язків, покладених судом та за скоєння повторного злочину. Також йому була винесена постанова про встановлення днів явок для реєстрації, відповідно до якої він зобов`язаний з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації перший, другий, третій понеділок кожного місяця.

10 грудня 2018 року, 17 грудня 2018 року, 08 січня 2019 року, 14 січня 2019 року, 21 січня 2019 року, 04 лютого 2019 року, 11 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року, 04 березня 2019 року, 11 березня 2019 року, 18 березня 2019 року, 01 квітня 2019 року, 08 квітня 2019 року, 15 квітня 2019 року, 06 травня 2019 року, 13 травня 2019 року, 20 травня 2019 року на реєстрацію до органу пробації без поважної причини не з`явився, відсутній за місцем свого проживання, але жодної інформації щодо свого місця перебування не надав. Відносно засудженого було проведено ряд попередніх розшукових заходів, 09 січня 2019 року та 26 березня 2019 року направлено подання та матеріали початкового розшуку до Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області для проведення подальших розшукових заходів. В результаті чого було встановлено, що ОСОБА_5 на даний час фактично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та працює по найму. Засуджений ОСОБА_5 надав пояснення щодо неявок на реєстрацію без поважних причин, та 31 травня 2019 року йому було винесено попередження.

В поданні начальника Кривоозерського РС сектору з питань пробації ставиться питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання до місць позбавлення волі в зв`язку з тим, що засуджений відповідних висновків не зробив, без поважних причин не з`являється на реєстрацію.

Задовольняючи подання начальника Кривоозерського РС сектору з питань пробації суд послався на те, що ОСОБА_5 17 разів не з`являвся на реєстрацію в орган пробації, не повідомив про зміну свого місця проживання. Обов`язки, покладені вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2017 року не виконує. На думку суду, засуджений ОСОБА_5 не довів бажання стати на шлях виправлення.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, дослідивши матеріали судової справи, особової справи засудженого ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Згідно матеріалів провадження, вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2017 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. В силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлено 2 роки. Відповідно ст. 76 КК України ОСОБА_5 був зобов`язаний повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

05.02.2018 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком відбування покарання, зі своїми правами та обов`язками, попереджений про відповідальність за ухилення від виконання обов`язків, покладених судом та за скоєння повторного злочину. Також йому була винесена постанова про встановлення днів явок для реєстрації, відповідно до якої він зобов`язаний з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації перший, другий, третій понеділок кожного місяця.
Відповідно до подання 10 грудня 2018 року, 17 грудня 2018 року, 8 січня 2019 року, 14 січня 2019 року, 21 січня 2019 року, 4 лютого 2019 року, 11 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року, 4 березня 2019 року, 11 березня 2019 року, 18 березня 2019 року, 1 квітня 2019 року, 8 квітня 2019 року, 15 квітня 2019 року, 6 травня 2019 року, 13 травня 2019 року, 20 травня 2019 року на реєстрацію до органу пробації без поважної причини не з`явився, що підтверджується даними листка реєстрації уповноваженого органу з питань пробації.

Крім того, ОСОБА_5 не повідомивши орган з питань пробації змінив місце свого мешкання.

Між тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дані обставини належним чином не перевірив та прийшов до необґрунтованого висновку про невиконання ОСОБА_5 покладених на нього вироком суду обов`язків.

Так, порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, визначений у ст.ст. 163-166 КВК України та Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України за № 270/1560 від 19.03.2013 року.

Відповідно положень ст. 164 КВК України Уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку, роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом, здійснює нагляд за засудженими, вживає заходів з припинення порушень судових рішень, організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме, звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме.

Як вбачається з матеріалів справи орган з питань пробації згідно з нормативно-правовими актами здійснював певні заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , в тому числі і початкові розшукові заходи.

В результаті їх проведення все ж таки було встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 , а саме АДРЕСА_1 . Після чого 31 травня 2019 року ОСОБА_5 з`явився до органу пробації, де їм були надані пояснення щодо його причин неявки для реєстрації.

Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки встановлені зазначеним Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи (а.п.216,217), засуджений ОСОБА_5 сімнадцять разів не з`явився на реєстрацію до відділу без поважної причини.

31 травня 2019 року ОСОБА_5 все ж таки з`явився до органу пробації та надав свої пояснення. Цього ж дня засуджений був попереджений, що згідно ч.2 ст.78 КК України та ст.166 КВК України його особова справа буде направлена до Кривоозерського районного суду Миколаївської області для розгляду питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та заміну на реальну міру покарання згідно вироку Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2017 року.

З цього приводу з ним представниками органу пробації проводились бесіди та здійснювалась роз`яснювальна робота. ОСОБА_5 зобов`язався більше не порушувати обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Після здійснення попередження ОСОБА_5 про можливе скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке було йому вручене 31.05.2019 року він з`являвся для реєстрації 03.06.2019 року та 10.06.2019 року. Однак, 10.06.2019 року йому було повідомлено, що 06.06.2019 року орган пробації вже направив до суду подання про вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Проте, судом першої інстанції залишено поза увагою вказані обставини.

За такого, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 визнавав свою провину в тому, що несвоєчасно з`являвся до органу пробації у визначені дні на реєстрацію, каявся, просив не направляти його в місця позбавлення волі у примусовому порядку і запевнив апеляційний суд, що не буде порушувати обов`язки, покладені на нього вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2017 року.

Крім того, матеріали особової справи засудженого свідчать, що інспектор органу пробації обмежився лише фіксацією неявок ОСОБА_5 для реєстрації, не вживаючи будь-яких заходів для перевірки поважності причин, тобто при здійсненні контролю за поведінкою ОСОБА_5 лише формально додержувався положень ст.164 КВК України.

За такого, апеляційний суд вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені подання начальника Кривоозерського РС з питань пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, оскільки його поведінка під час іспитового строку не свідчить, що він не бажає стати на шлях виправлення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 липня 2019 року стосовно засудженого ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу.
В задоволенні подання начальника Кривоозерського РС з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді