Справа № 752/6884/17
Провадження №: 1-кп/752/231/19
У Х В А Л А

31.07.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
в ході проведення у закритому судовому засіданні судового розгляду по кримінальному провадженню №0011637 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вказане вище кримінальне провадження.
В ході судового розгляду на обговорення учасників кримінального провадження поставлено питання щодо доцільності продовження, зміни або скасування обвинуваченій обраного запобіжного заходу.
Прокурор просила продовжити обраний обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачена може впливати на свідків та переховуватись від суду.
Захисник заперечив щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підстав для продовження тримання під вартою немає.
Обвинувачена підтримала свого захисника.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, а саме в умисному вбивстві малолітньої дитини. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченої винуватою в інкримінованому їй злочині, обставини вчинення злочину, відсутність офіційного працевлаштування, міцних соціальних зв"язків, а також відсутність даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що на даний час немає обґрунтованих підстав вважати, що зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність її соціальних зв`язків, зокрема, те, що остання не одружена, не має постійного місця проживання, до затримання не працювала, не має тісних соціальних зв"язків.
Вирішуючи дане питання, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»). Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід без змін, оскільки суду не було доведено підстав зменшення ризиків, та, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать її належну поведінку.
На даний час, залишаються підстави вважати, що обвинувачена, опинившись на волі, зможе переховуватися від суду, перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, зможе запобігти встановленим ризикам на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та зважаючи на необхідності відкладення судового розгляду, відсутності реальної можливості завершити судовий розгляд та відсутності даних про зменшення чи відсутність ризиків для зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 28.09.2019 року, включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 28.09.2019 року, включно.
В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: ____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2