Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/759/14-к
Провадження № 1-кп/644/371/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Лиман, Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, інваліда 3 групи безстроково, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , судимий 14.02.2014 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст.190ч.2 КК України до штрафу на користь держави в сумі 1700 грн.

- в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч.1 ст. 357 КК України, ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19 жовтня 2013 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння офіційним документом, а саме: кредитною карткою ПАТ «ПриватБанк», що оформлена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою особистого збагачення, перебуваючи в районі ринку «ХТЗ» по проспекту Косіора у місті Харкові, в ході бесіди з ОСОБА_6 , пообіцяв останньому влаштувати його на роботу охоронником на автостоянці ринку ХТЗ по проспекту Косіора в місті Харкові, за що пообіцяв йому заробітну плату у розмірі 200 грн. за добу та наполіг на оформленні на ім`я останнього кредитної картки ПАТ «ПриватБанк» для зарахування заробітної плати.

Не збираючись виконувати обіцяне, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що банківська кредитна картка для виплат є засобом доступу до банківських рахунків, а також, що за її допомогою можливе зняття грошових коштів, ОСОБА_4 під приводом зарахування заробітної плати, повідомив ОСОБА_6 , що оформлену ним банківську картку необхідно передати йому.

У результаті чого, ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 кредитну картку ПАТ «ПриватБанк», оформлену на його ім`я та відповідний пін-код.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 шахрайським шляхом, а саме, шляхом обману, заволодів банківською кредитною карткою, оформленою на ім`я ОСОБА_6 у ПАТ «ПриватБанк», що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, після того як заволодів офіційним документом, а саме: банківською карткою ПАТ «ПриватБанк», виданої на ім`я ОСОБА_6 реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, які знаходяться на кредитній картці ПАТ «ПриватБанк», з метою особистого збагачення, цього ж дня, 19 жовтня 2013 року в невстановлений під час досудового розслідування час з банкомату, розташованого по пр. Косіора в м. Харкові у приміщенні магазину «Дігма», зняв з кредитної банківської картки, що належить ОСОБА_6 , таким чином таємно викрав, грошові кошти в сумі 2704 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того в жовтні 2013 року, точної дати під час досудового розслідування встановлено не було, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння офіційним документом: а саме кредитною карткою ПАТ «ПриватБанк», що оформлена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи в районі ринку ХТЗ по проспекту Косіора у місті Харкові, в ході бесіди з ОСОБА_8 , пообіцяв останньому влаштувати його на роботу охоронником на автостоянці, розташованій у селищі «Східному» в м. Харкові, за що пообіцяв йому заробітну плату у розмірі 200 грн за добу та наполіг на оформленні на ім`я останнього кредитної картки ПАТ «ПриватБанк» для зарахування заробітної плати.

Не збираючись виконувати обіцяне, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що банківська кредитна картка для виплат є засобом доступу до банківських рахунків, а також, що за її допомогою можливе зняття грошових коштів, ОСОБА_4 під приводом зарахування заробітної плати, повідомив ОСОБА_7 , що оформлену ним банківську картку необхідно передати йому.

У результаті чого, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 кредитну картку ПАТ «ПриватБанк», оформлену на його ім`я та відповідний пін-код.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 шахрайським шляхом, а саме, шляхом обману, заволодів банківською кредитною карткою, оформленою на ім`я ОСОБА_7 у ПАТ «ПриватБанк», що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, керуючись корисливими мотивами, після того як заволодів офіційним документом, а саме: банківською карткою ПАТ «ПриватБанк», виданої на ім`я ОСОБА_7 реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, які знаходяться на кредитній картці ПАТ «ПриватБанк», з метою особистого збагачення, у період часу з 21.10.2013 року по 13.11.2013 року з банкомату, розташованого по проспекту Косіора в місті Харкові у приміщенні магазину «Дігма» та у м. Луганськ, за адресою вул. Оборонна, 28-а, у приміщенні супермаркету «Лелека» зняв з кредитної банківської картки, виданої на ім`я ОСОБА_7 , таким чином таємно викрав, грошові кошти в сумі 2499 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 05.11.2013 о 15:00 годині, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння офіційним документом: а саме кредитною карткою ПАТ «ПриватБанк», що оформлена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуваючи в районі ринку ХТЗ по проспекту Косіора у місті Харкові, в ході бесіди з раніше не знайомим ОСОБА_10 , домовився зустрітись в той же день з його братом ОСОБА_9 , який мешкає: Харківська область, Дергачівський район, с. Ч. Лозова. Під час розмови, ОСОБА_4 пообіцяв ОСОБА_9 влаштувати його на роботу охоронцем біля поліклініці №18, поблизу ст. м. «Пролетарська» в м. Харкові, на що останній погодився. Також ОСОБА_4 пообіцяв ОСОБА_9 заробітну плату у розмірі 160 грн за добу та наполіг на оформленні на ім`я останнього кредитної картки ПАТ «ПриватБанк» для зарахування заробітної плати.

Не збираючись виконувати обіцяне, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що банківська кредитна картка для виплат є засобом доступу до банківських рахунків, а також, що за її допомогою можливе зняття грошових коштів, ОСОБА_4 під приводом зарахування заробітної плати, повідомив ОСОБА_9 , що оформлену ним банківську картку необхідно передати йому.

У результаті чого, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м.Харків, пр-т Героїв Сталінграду, 148 отримав від ОСОБА_9 кредитну картку ПАТ «ПриватБанк», оформлену на його ім`я та відповідний пін-код.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 шахрайським шляхом, а саме, шляхом обману, заволодів банківською кредитною карткою, оформленою на ім`я ОСОБА_9 у ПАТ «ПриватБанк», що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, керуючись корисливими мотивами, після того як заволодів офіційним документом, а саме: банківською карткою ПАТ «ПриватБанк», виданої на ім`я ОСОБА_9 реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, які знаходяться на кредитній картці ПАТ «ПриватБанк», з метою особистого збагачення 05.11.2013 о16:45 годині з банкомату, розташованого по проспекту Косіора, 99 в місті Харкові зняв з кредитної банківської картки, виданої на ім`я ОСОБА_9 , таким чином таємно викрав, грошові кошти в сумі 6400 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 21.11.2013 року, приблизно о 14:30 годині, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння офіційним документом, а саме: кредитною карткою ПАТ «ПриватБанк», що оформлена на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись біля буд. №105 по пр-ту Косіора в м. Харкові, в ході бесіди з ОСОБА_11 , пообіцяв останньому влаштувати його на роботу охоронником на автостоянці, розташованій по вул. Миру в м Харкові, за що пообіцяв йому заробітну плату у розмірі 200 грн. за добу та наполіг на оформленні на ім`я останнього кредитної картки ПАТ «ПриватБанк». Не збираючись виконувати обіцяне, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що банківська кредитна картка для виплат є засобом доступу до банківських рахунків, а також, що за її допомогою можливе зняття грошових коштів, ОСОБА_4 під приводом зарахування заробітної плати, повідомив ОСОБА_11 , що оформлену ним банківську картку необхідно передати йому. У результаті чого, ОСОБА_4 , знаходячись по пр-ту Косіора у м. Харкові, отримав від ОСОБА_11 кредитну картку ПАТ «Приват Банк», оформлену на ім`я останнього та відповідний пін-код.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 шахрайським шляхом, а саме, шляхом обману, заволодів банківською кредитною карткою, оформленою на ім`я ОСОБА_11 у ПАТ «ПриватБанк», що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом.

Крім того, 21.11.2013 року, приблизно о 14:30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку за адресою: м.Харків, пр-т Косіора, №105 де зустрівшись із раніше незнайомим ОСОБА_11 , попросив в нього мобільний телефон «Sumsung Duos GT-C3322» чорно-серебристого кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , повідомивши останньому неправдиву інформацію щодо сприяння в працевлаштуванні, з метою подальшого отримання на мобільний телефон смс-повідомлення про те, щ кредитна картка ПАТ «Приватбанк», оформлена на ім`я ОСОБА_11 під приводом зарахування заробітної плати, зареєстрована.

Не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_12 . ОСОБА_11 , будучи введений в оману, добровільно надав йому свій мобільний телефон. Однак, ОСОБА_4 , не маючи наміру виконувати обіцяне, реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що мобільний телефон належить портерпілому ОСОБА_11 шляхом обману, заволодів мобільним телефоном «Sumsung Duos GT-C3322» чорно-серебристого кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11713 від 28.11.2013 року -349,30 грн., не маючи наміру його повертати. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, керуючись корисливими мотивами, після того як заволодів офіційним документом, а саме: банківською карткою ПАТ «Приват банк», виданої на ім`я ОСОБА_11 , реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, які знаходяться на кредитній картці ПАТ «Приват банк» , з метою особистого збагачення, цього ж дня, 21.11.2013 року в невстановлений під час досудового розслідування час, з банкомату, розташованого по пр-ту Косіора,91 у м.Харкові зняв з кредитної банківської картки, виданої на ім`я ОСОБА_11 таким чином таємно викрав, грошові кошти в сумі 3800 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 23.12.2013 року приблизно о 07:00 годині, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на заволодіння офіційним документом , а саме кредитною карткою Пат «Приватбанк», що оформлена на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходячись біля магазину «Вєлмаркет» по вул. Кільцевій в м. Харкові, в ході бесіди з ОСОБА_13 пообіцяв останньому влаштувати його на роботу охоронником на одній автостоянці та пообіцяв йому заробітну плату у розмірі 160 грн. за добу та наполіг на оформленні на ім`я останнього кредитної картки ПАТ «ПриватБанк», для зарахування заробітної плати.

Не збираючись виконувати обіцяне, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що банківська кредитна картка для виплат є засобом доступу до банківських рахунків, а також, що за її допомогою можливе зняття грошових коштів, ОСОБА_4 під приводом зарахування заробітної плати, повідомив ОСОБА_13 , що оформлену ним банківську карт ку необхідно передати йому.

У результаті чого, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м.Харків, вул. 50-річчя СРСР, отримав від ОСОБА_13 кредитну картку ПАТ «Приватбанк», оформлену на ім`я останнього та відповідний пін-код.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 шахрайським шляхом, а саме, шляхом обману, заволодів банківською кредитною карткою, оформленою на ім`я ОСОБА_13 у ПАТ «ПриватБанк», що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, керуючись корисливими мотивами, після того як заволодів офіційним документом, а саме банківською карткою ПАТ «Приватбанк» , виданої на ім`я ОСОБА_13 , реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, які знаходяться на кредитній картці ПАТ «ПриватБанк», з метою особистого збагачення, цього ж дня, 23.12.2013 року в невстановлений під час досудового розслідування час, з банкомату, розташованого за адресою: м. Харків, вул.50-річчя СРСР,12, з кредитної банківської картки, виданої на ім`я ОСОБА_13 зняв, таким чином таємно викрав, грошові кошти у сумі 7380 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, про обставини їх скоєння пояснив суду так, як викладено вище у вироку, в скоєному щиро розкаявся. Цивільні позови визнав.

Пояснив, що в 2013 році йому були потрібні гроші і він придумав схему, в наслідок якої шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілих. Для цього він серед перехожих вибирав немолодих чоловіків, заводив з ними розмову та пропонував нескладну роботу охоронцями на автостоянці, однак зазначав, що для працевлаштування та отримання заробітної плати слід оформити банківську зарплатну картку. При цьому враховував, що потерпілі до цього не мали уяви про те, як оформлювати та як користуватися банківськими картками та використовував цю необізнаність в своїх цілях. Потерпілі погоджувалися, разом з ним на його автомобілі їхали до відділення банку та оформляли банківську картку з кредитним лімітом. Після цього,він шляхом обману, під різними приводами активувати картку для нарахування заробітної плати потерпілим, заволодівав отриманими ними картками та пінкодом та знімав в банкоматі грошові кошти. Називався видуманими іменами та надав неіснуючі номери телефонів для того, щоб потерпілі не могли з ним в подальшому зв*язатися.

Крім повного визнання своєї вини винуватість ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 05.11.2013 року до нього

приїхав молодший брат разом з ОСОБА_4 . Брат сказав, що ОСОБА_4 запропонував йому роботу охоронцем, однак у нього не було паспорту. Тому вони приїхали до нього та запропонували йому роботу охоронцем на стоянці з заробітком у 200 грн. на добу. ОСОБА_9 пояснив, що оскільки у нього пенсія невелика, він погодився на пропозицію. ОСОБА_4 сказав, щоб він взяв паспорт для оформлення кредитної карти, щоб було куди нараховувати заробітну плату. Вони поїхали у «Приватбанк», який знаходиться на Нових домах, оформили кредитну картку. Після цього поїхали до ринку, де знаходилося відділення банку і ОСОБА_4 сказав йому, щоб він дав кредитну картку і сам пішов до банку її активізувати. Він залишився в автомобілі. Коли ОСОБА_4 повернувся, сказав, щоб він завтра зранку виходив на роботу. Коли вранці він прийшов до роботи, побачив, що стоянки немає. Він зразу зрозумів, що його ОСОБА_4 обманув. Він став йому дзвонити на мобільний телефон, але він не відповідав. Тоді він поїхав у поліцію та написав заяву. Також зазначив, що ОСОБА_4 зняв з його кредитної картки 6400 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2013 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу що 19.10.2013 року шляхом обману заволоділа його грошовими коштами;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2013 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу що 21.11.2013 року шляхом обману заволоділа його грошовими коштами та телефоном;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.11.2013 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу що у жовтні шляхом обману заволоділа його грошовими коштами;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.11.2013 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_9 на фотографії №2 впізнав ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.01.2014 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2014 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 на фотографії №5 впізнав ОСОБА_4 ;

- постановою від 29.11.2013 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме: банківську картку банку «А-банк», № НОМЕР_4 дійсну до 08/15 ; мобільний телефон «Samsung Duos GТ-C3322», чорно-серебристого кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 ; банківську картку банку «А-Банк», № НОМЕР_5 дійсну до 08/15; банківську картку банку «Приват Банк»; картка «Універсальна», № НОМЕР_6 дійсну до 07/17. А також: лист бумаги формату А4, на якому є печатний напис: «Клиентская выписка по договору SAMAВ3268 Универсальная 55+ валюта: UАН А-Банк, отделение «ЦОК №84 в г. Харьков» Клиент ОСОБА_14 », далі розташована таблиця, в якій є наступні столбці: дата операции, дата проводки, наименование операции, сумма, остаток на карет, далі, з правого боку, є округла печатка на якій напис «ПАТ А-Банк», а також підпис, виконаний синьою шариковою авторучкою; лист бумаги формату А4, на якому є печатний напис: Выписка по лицевому счету ОСОБА_15 сумма кредитного лимита 2,500,00 сумма остатка на конец периода -2499,48», лист бумаги формату А4, на якому є печатний напис: «Клиентская выписка по договору SAMAВ1285 Универсальная 55+ валюта: UAN А-Банк, Отделение «ЦОК №84 в г. Харьков» Клиент»; далі розташована таблиця, в якій є наступні столбці: дата операции, дата проводки, наименование операции, сумма, остаток на карте; Итого : -2704»;

- постановою від 16.01.2014 року про визнання і приєднання до справи речових доказів диску білого кольору, з надписом зліва: CD-R , надпис зправа:52 Х hp, 700 МВ дата, 80 min music. На даному диску зображено чотири фотознімки: перший фотознімок № 378423, дата 05.11.2013 року, час 16:47:12, фото №2, дата 05.11.2013, час: 16:47:44, фото №3, дата 05.11.2013 року, час: 16:47:50, фото №4 дата 05.11.2013 року, дата: 16:48:44;

-висновком судово-товарознавчої експертизи №11713 від 28.11.2013 року підтверджується вартість мобільного телефону «Samsung Duos GЕ-C3322».

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю доведена і кваліфікує його дії наступним чином: за ч.1 ст. 357 КК України, тобто заволодіння офіційним документом, шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна; за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна- крадіжка, вчинена повторно; за ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном , шляхом обману - шахрайство, вчинене повторно,

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше до моменту вчинення інкримінованих правопорушень в силу ст. 89 КК України не судимий, однак судимий 14.02.2014 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст.190ч.2 КК України до штрафу на користь держави в сумі 1700 грн. і штраф до цього часу не сплачений, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, з 10.01.2019 року безстроково визнаний інвалідом третьої групи з ураженням ортопедичного апарату.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання ним своєї вини, щире каяття, а також добровільне часткове відшкодування шкоди в розмірі по 500 грн. потерпілим ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо осіб похилого віку.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості даних злочинів,які відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який ухилявся від явки до суду, наразі став інвалідом третьої групи, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, та приходить до висновку про призначення покарання в вигляді обмеження волі у межах, встановлених санкцією статей КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини. При цьому, суд застосовує положення ч.1 ст. 70 КК України при визначенні покарання за сукупністю злочинів та застосовує принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим. Суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.

При цьому, згідно з ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Зважаючи на те, що формально до обвинуваченого може бути застосоване покарання у вигляді обмеження волі, однак зважаючи на той факт, що він є інвалідом третьої групи з ампутацією однієї з кінцівок, тобто ураженням опорно-рухомого апарату та йому протипоказаний фізичний труд та тривале знаходження на ногах, а також зважаючи на сукупність пом*якшуючих його покарання обставин, тривалий час після вчинення кримінальних правопорушень та зміни, що наступили в житті обвинуваченого та надали йому можливість переоцінити свої поступки та зробити відповідні висновки, суд вважає можливим надати йому шанс на виправлення без ізоляції від суспільства та застосувати положення ст.75,76 ч.1 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 14.02.2014 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.2ст.190 КК України до 1700 грн. штрафу слід виконувати самостійно.

Клопотання обвинуваченого про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році» та звільнення від відбування покарання на підставі ч.1ст.1 цього Закону задоволенню не підлягає.

В обґрунтування свого клопотання обвинувачений посилається на те, що є батьком ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та надав копію свідоцтва про народження ( т2 а.с.245), а також є інвалідом 3 групи.

Разом з тим, з відповіді Балаклійського РВ ДРАЦС Управління державної реєстрації ГТУЮ в Харківській області від 29.03.2019 року встановлено, що в актовому записі про народження ОСОБА_17 №13 від 26.02.2008 року, складеному виконкомом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області ОСОБА_4 батьком не значиться.

Крім того, інвалідом третьої групи ОСОБА_4 визнаний вперше тільки 10.01.2019 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році» інвалідом не являвся.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування 6400 грн. матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 про відшкодування 2500 грн. та потерпілого ОСОБА_19 про відшкодування 3800 грн. матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню з урахуванням суми, яка була відшкодована обвинуваченим кожному з них в добровільному порядку по 500 грн. кожному.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 на суму 2704 грн. підлягає закриттю, так як він помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а правонаступники з заявою про вступ до справи не звернулися.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про відшкодування 7380 грн. матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Вимоги ОСОБА_13 про відшкодування йому 2500 грн. не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст.1167 Цивільного кодексу України, загальними підставами відповідності за завдану моральну шкоду є спричинення моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями особи, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 9 постанови № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

В позовній заяві потерпілого взагалі не викладені обставини, пов*язані з спричиненням йому діями обвинуваченого моральної шкоди, в чому вона виражається , чим підтверджується, а також обґрунтування суми заявленої моральної шкоди. В судове засідання потерпілий не з*явився, посилаючись на поганий стан здоров`я, строк дії договору з адвокатом сплив.

При таких обставинах у суду немає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди.

Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому покарання:

- за ч.1ст. 357 КК України- у вигляді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 4 роки;

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років обмеження волі.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного йому покарання при умові, що він протягом 3 ( трьох) років іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст.76 ч.1 КК України обов*язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення Харківським НДЕКЦ судово- товарознавчої експертизи № 11713 від 28.11.2013 року в розмірі 196 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 6400 ( шість тисяч чотириста) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 2000 ( дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 3300 ( три тисячі триста) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_13 7380 ( сім тисяч триста вісімдесят) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_4 2500 грн. моральної шкоди відмовити.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 2704 грн. матеріальної шкоди закрити у зв*язку із смертю потерпілого.

Речові докази банківську картку банку «А-банк», № НОМЕР_4 дійсну до 08/15 ; мобільний телефон «Samsung Duos GТ-C3322», чорно-серебристого кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_7 , серійний номер НОМЕР_3 ; банківську картку банку «А-Банк», № НОМЕР_5 дійсну до 08/15; банківську картку банку «Приват Банк»; картка «Універсальна», № НОМЕР_6 дійсну до 07/17, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 - вважати повернутим володільцю за належністю.

Речові докази банківську картку банку «А-банк», № НОМЕР_4 дійсну до 08/15, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - вважати повернутим володільцю за належністю.

Речовий доказ-диск білого кольору, з надписом зліва: CD-R , надпис праворуч:52 Х hp, 700 МВ дата, 80 min music, на якому зображено чотири фотознімки, та який знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору, засудженому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Суддя ОСОБА_1