Номер провадження: 11-сс/813/1340/19
Номер справи місцевого суду: 520/2631/19 1-кс/520/9175/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0001134, внесеному в ЄРДР 17.12.2018 року, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.08.2019 року з визначенням розміру застави в сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0001134, внесеному в ЄРДР 17.12.2018 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 тисяч 420 гривень.

Вказує, що слідчим суддею безпідставно було прийнято та задоволено клопотання слідчого, оскільки пред`явлена підозрюваному ОСОБА_8 підозра необґрунтована, а зазначені у клопотанні ризики не доведені. Зокрема, захисник зазначає, що слідчим суддею не врахований майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків та перебування на його утриманні дружини та малолітньої дитини, яка потребує лікування та догляду.

Крім того, захисник вказує, що під час затримання ОСОБА_8 було порушено його права на захист, оскільки повідомлення про підозру йому було вручено лише через шість з половиною годин з моменту фактичного затримання.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 07.04.2019 року, приблизно о 04:00 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , після чого, шляхом віджиму вхідних металопластикових дверей за допомогою невстановленого у ході досудового розслідування предмету, проникли до середини приміщень вказаного будинку, звідки таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_13 майно на загальну суму 29700, після чого покинули місце скоєння злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток у вказаному розмірі.
Крім того, 25.04.2019 року, приблизно о 04.00 годині, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , проникли на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету здійснили віджим вхідних дверей до приміщень вказаного будинку та проникли до його середини, де побачили відпочиваючих на ліжках господарів, проте розуміючи, що діють таємно та залишаться непоміченими, з метою повного виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, вчинили таємне викрадення чужого майна, однак, покидаючи місце вчинення злочину, були помічені неподалік тильного паркану, на території вказаного домоволодіння, потерпілим ОСОБА_15 , який голосом звернувся до останніх, в результаті чого, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , не застосовуючи до потерпілого ОСОБА_15 насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, розуміючи що їх дії носять відкритий характер, з метою утримання викраденого майна, пришвидшили свій рух, перелізли через тильний паркан, за межі вказаного домоволодіння, в результаті чого відкрито викрали майно, після чого на автомобілі марки «ГАЗ 2410», д/н НОМЕР_1 , залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальний збиток у розмірі 223850 гривень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.07.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001134, внесеному в ЄРДР 17.12.2018 року, продовжений до 30.08.2019 року.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог Закону та Конвенції при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вагомістю та незмінністю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння та заявлених у кримінальному провадженні ризиків уже встановлювалась слідчими суддями під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку його дії.
Разом з тим, в апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, сторона захисту стверджувала про відсутність обгрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, але ці твердження захисника та підозрюваного апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень на даній стадії досудового розслідування підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до клопотання. Зокрема, обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується долученими до клопотання матеріалами, а саме:

- заявами ОСОБА_13 від 08.04.2019 року та ОСОБА_16 від 25.04.2019 року про вчинені кримінальні правопорушення;

- протоколами допитів потерпілого ОСОБА_13 від 09.04.2019 року щодо обставин викрадення його майна;

- протоколами допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_16 від 25.04.2019 року та 02.05.2019 року щодо обставин викрадення у нього майна невстановленими особами;

- протоколом огляду місця події домоволодіння ОСОБА_16 від 25.04.2019 року, згідно з яким на місці події виявлено сліди вчинення злочину;

- протоколом огляду предмета від 02.05.2019 року, згідно з яким на оглянутому CD-диску з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження, встановлених на стіні будинку АДРЕСА_4 , зафіксовані обставини вчинення злочину;

- протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 23.04.2019 року та від 15.05.2019 року, в яких зафіксовано спілкування ОСОБА_8 з іншими співучасниками злочину щодо спільного вчинення злочинів;

- протоколами про дослідження інформації за результатами спостереження за особою (річчю або місцем) від 27.04.2019 року, з якого вбачається переміщення ОСОБА_8 в період з 23.00 години 06.04.2019 року по 12.00 годину 07.04.2019 року;

- протоколами про дослідження інформації за результатами спостереження за особою (річчю або місцем) від 15.05.2019 року, з якого вбачається переміщення ОСОБА_8 та його спільників у період з 22.30 години 24.04.2019 року по 06.00 годину 25.04.2019 року.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, зареєстрований та проживає в Одеській області, офіційно не одружений, має на утриманні малолітню дитину, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких корисливих кримінальних правопорушень, після виявлення спроби таємного викрадення майна не припинив учинення злочину, а здійснив відкрите викрадення майна та зник з місця події.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, погрозами, підкупом чи умовляннями схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, відомості про джерела його існування невідомі, в минулому притягувався до кримінальної відповідальності, апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні наявний ризик вчинення підозрюваним аналогічних злочинів у разі його перебування на свободі.

Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність та незмінність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

ІІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про непомірність розміру застави.
Надаючи оцінку доводу апеляційної скарги підозрюваного щодо непомірності розміру визначеної йому застави як альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд виходить з положень ч.5 ст.182 КПК України.

Зазначеною нормою передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваному ОСОБА_8 , з урахуванням обставин інкримінованих йому злочинів, зокрема завданої ними шкоди, а також його особи, визначено заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги підозрюваного щодо непомірності розміру визначеної йому застави.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0001134, внесеному в ЄРДР 17.12.2018 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4