УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у продовженні застосування примусових заходів медичного характеру

12 вересня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Володимир-Волинського ТМО ОСОБА_4 ,

особи щодо якої розглядається подання щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного лікаря Володимир-Волинського територіального медичного об`єднання (далі ТМО) про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового стаціонарного лікування в порядку ст.514 КПК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маркостав Володимир-Волинського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року головний лікар Володимир-Волинського ТМО звернувся до суду з даним поданням, в якому фактично просив не лише продовжити ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру, а й змінити їх - визначити у виді стаціонарного лікування строком на шість місяців.

Необхідність продовження та зміни примусових заходів медичного характеру обґрунтував тим, що після засудження ОСОБА_5 та призначення йому судом примусових заходів медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, останній ухилявся від лікування, за допомогою звертався лише перші чотири місяці, після чого не з`являвся і місце його перебування було невідоме, розшукувався поліцією та був затриманий на кордоні із Республікою Молдова і доставлений на прийом до психіатра, де по даний час знаходиться на стаціонарному обстеженні у психіатричному відділенні Володимир-Волинського ТМО.

У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав повністю з підстав, викладених у поданні. Вказав, що ОСОБА_5 має психічну хворобу, лікарською комісією йому встановлено діагноз: емоційно-нестабільний розлад особистості з частими психосоматичними декомпенсаціями. Крім того, за твердженнями лікаря ОСОБА_5 періодично проявляє приступи агресії, а тому може становити певну небезпеку для оточуючих.

Прокурор подання також підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_5 фактично не відбув вирок в частині призначених йому примусових заходів медичного характеру, оскільки ухилявся від проходження амбулаторного лікування.

Захисник ОСОБА_6 клопотання частково заперечив. Зазначив, що ОСОБА_5 вирок суду фактично виконав, а тому необхідність подальшого його примусового лікування повинна встановлюватись в порядку цивільного законодавства України.

ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився із необхідністю його обстеження психіатром амбулаторно.

За поданими до суду документами судом встановлено наступні фактичні обставини.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 червня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1020 гривень. Разом з тим вказаним вироком встановлено те, що ОСОБА_5 на час вчинення злочину та ухвалення вироку був обмежено осудним, а тому на підставі ст. 96 КК України йому призначено примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Призначене покарання ОСОБА_5 відбув, штраф оплатив відразу ж після проголошення вироку.

За змістом подання, що також не заперечувалося сторонами, ОСОБА_5 отримував допомогу в психіатричному кабінеті Володимир-Волинського ТМО, в період з 04 липня 2017 року по 04 січня 2018 року проходив амбулаторне лікування в примусовому порядку.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 лютого 2018 року застосований до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку продовжено на строк шість місяців. Підставою для продовження була відсутність значного покращення психічного здоров`я засудженого.
07 серпня 2018 року Володимир-Волинське ТМО зверталось до Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області із листом № 1757/10-2.18 щодо доставки ОСОБА_5 для огляду комісією лікарів та психіатром у зв`язку із його ухиленням від лікування.

Висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 31 від 28 серпня 2019 року встановлено, що ОСОБА_5 на даний час продовжує бути обмежено осудним, йому встановлено діагноз: емоційно-нестабільний розлад особистості з частими психосоматичними декомпенсаціями. Враховуючи динаміку лікування, неодноразові порушення режиму хворим, порушення законодавства по заходах медичного характеру і умов примусового лікування, консультаціями голови психіатричної ЛКК ВОПЛ № 1 місті Луцька з рекомендацією продовжити заходи медичного характеру у вигляді примусового стаціонарного лікування в спеціалізованому психіатричному закладі, комісією ЛКК Володимир-Волинського ТМО від 28 серпня 2019 року, № 849, вирішено продовжити примусові заходи медичного характеру у виді примусового стаціонарного лікування в спеціалізованому психіатричному закладі.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 та ч.3 ст.514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

У відповідності до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
На підставі ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; 3) які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Примусові заходи медичного характеру не є покаранням, а відносяться до інших заходів кримінально-правового характеру у відповідності до розділу ХIV КК України.
Як встановлено у справі, ОСОБА_5 на час вчинення злочину, ухвалення вироку був обмежено осудним. Стан його психічного здоров`я не змінився і на даний час.

У відповідності до ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Відтак, застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні щодо обмежено осудних осіб є можливим виключно у зв`язку із вчиненням ними злочину.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.94 КПК України, при вирішенні питання щодо госпіталізації засудженого суд повинен враховувати характер вчиненого суспільно небезпечного діяння.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначалося вище, 02 червня 2017 року ОСОБА_5 було засуджено вироком суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Призначене покарання у виді штрафу він виконав. Відомості про вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень відсутні.

У зв`язку з цим, на підставі п.5 ч.1 ст.89 КК України, судимість ОСОБА_5 станом на день розгляду даного подання є погашеною.

У відповідності до ч.2 ст.88 КК України, судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим (правова позиція Верховного Суду у постанові від 27.09.2018 року у справі ВС/ККС № 647/1831/15-к).

Отже, в даному випадку відсутні будь-які правові підстави для вирішення питань з приводу продовження або зміни примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в даному випадку розгляд заяви про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку у відповідності до п.9 ч.2 ст.293 ЦПК України може відбуватися в порядку окремого провадження за правилами цивільного процесуального судочинства, визначеними главою 10 розділу IV ЦПК України.
Зважаючи на встановлені обставини, керуючись ст.514 КПК України, п.9 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного лікаря Володимир-Волинського територіального медичного об`єднання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового стаціонарного лікування, поданого в порядку ст.514 КПК України відносно ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1