ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3640/19 Номер провадження 11-кп/814/971/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000868 апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 03 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 липня 2019 року
призначено судовий розгляд матеріалів кримінального провадження та продовжено обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Федорівка, Чутівського району Полтавської області, громадянину України, з середньою освітою. Не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 01.09.2019 року;

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції прийшов до переконання, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 03.07.2019 року в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 .

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд в порушення вимог КПК України розглянув та задовольнив клопотання прокурора, подане з грубим порушенням основних прав і свобод обвинувачених, а саме прокурор не повідомив захисників і безпосередньо обвинувачених про наміри подавати клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу. При цьому у суду не було законних підстав та необхідності у негайному вирішенні такого питання. Таким чином суд продовжив запобіжний захід автоматично, без поданих прокурором матеріалів на обгрунтування клопотання, без надання реальної можливості захищатися, без надання реальної можливості захисту підготуватися до здійснення захисту.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає скаргу безпідставною, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 отримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, раніше неодноразово судимі, мають не погашені судимості, ніде не працюють, у зв`язку з чим не мають законних засобів для існування, а тому можуть продовжити свою злочинні діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перебуваючи на волі, можуть перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на потерпілого та свідків.

Ураховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою, таке відповідає вимогам ст.199 КПК України, зокрема містить у собі короткий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати останніх у вчиненні кримінальних правопорушень, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, посилання на ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, та обґрунтування того, що такі продовжують існувати та не зменшилися, обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи захисника обвинуваченого щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 03 липня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

с у д д і:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3