Справа № 466/4639/19
У Х В А Л А

06 червня 2019 року слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Львівської місцевої прокуратури №2,
встановила:
На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вказана скарга.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 07.06.2019 року скаргу передано слідчій судді ОСОБА_1 .
06.06.2019 року слідча суддя ОСОБА_1 заявила собі самовідвід у розгляді вищевказаної скарги.
В обґрунтування своєї заяви, зазначає, що скарга ОСОБА_3 подана на бездіяльність Львівської місцевої прокуратури №2 щодо невнесення відомостей до ЄРДР відносно судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 , яка є її колегою по роботі, працює в одному суді протягом тривалого часу. Для запобігання і недопущення затягування розгляду скарги, виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчої судді, або заінтересованості у результаті розгляду спору слідча суддя заявила собі самовідвід.
Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відвід повинен бути вмотивованим.
Стаття 81 КПК України передбачає, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу. У разі заявления відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст. 21, ч.6 ст. 22 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Право на об`єктивний та неупереджений розгляд справ у судах гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Куббер проти Бельгії» правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свої правові позиції з приводу критеріїв та підходів, які беруться до уваги для визначення безсторонності та незалежності суду.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду, наявність безсторонності має визначатися, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» «Веттштайн проти Швейцарії», «Мироненко і Мартенко проти України» та ін).
Як зазначає Європейський суд з прав людини, навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справах «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п.26, «Кастільо Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п. 26 та інші).
Враховуючи вищенаведене, з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності слідчої суддді при розгляді вищевказаної скарги, вважаю, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 75, 80, 81,369, 370, 372 КПК України, слідча суддя, -
постановила:
заяву слідчої судді Шевченківського районного суду м. Львова Луців ОСОБА_5 про самовідвід в розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Львівської місцевої прокуратури №2 - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6 -Шумська