Справа №639/526/19
Провадження №1-кп/639/254/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000012 від 04.01.2019 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно них на стадії досудового розслідування та продовженого в ході судового розгляду.

При цьому прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутність даних про їх зменшення або зникнення за час, що минув з моменту обрання запобіжного заходу.

Також прокурор просив постановити ухвалу про привід свідка ОСОБА_7 , який ухиляється від явки до суду, проте є ключовим свідком по справі, в наступне судове засідання.

Проти задоволення клопотань сторони захисту заперечував.

Обвинувачені та їх захисники проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора через відсутність доказів, які б підтверджували обґрунтованість обвинувачення, зокрема щодо ОСОБА_6 , в свою чергу ОСОБА_5 вину в частині інкримінованих йому дій визнає.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав до суду клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу, також посилаючись на відсутність ризиків, зазначених прокурором.

Також обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 усно клопотали перед судом про зміну відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який.

Сторона захисту просила суд змінити запобіжні заходи обом обвинуваченим на такі, що не пов`язані з триманням під вартою.

При вирішенні клопотання прокурора про привід свідка ОСОБА_7 сторона захисту покладалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 139 КПК України, якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення, а також може бути застосовано привід.

Враховуючи викладене, оскільки свідок ОСОБА_7 , який був у встановленому цим Кодексом порядку викликані, протягом тривалого часу не з`являється за викликами у судові засідання та не повідомляє про поважні причини свого неприбуття, з метою допиту вказаного свідка у судовому засіданні суд вважає за необхідне здійснити його привід у порядку, передбаченому ст.ст. 139 - 143, 327 КПК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України в судовому засіданні суд має право до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто умисного корисливого тяжкого злочину, санкцією статті якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2019 р. відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2019 року включно.

При вирішенні клопотань щодо запобіжного заходу суд враховує існування стосовно ОСОБА_6 ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, стосовно ОСОБА_5 ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші ризики не були доведені прокурором та встановлені судом під час минулих судових засідань, що знайшло своє відображення в ухвалах суду, постановлених по даній справі.

Зазначені ризики зменшуються зі спливом часу, проте на даний час не відпали.

В той же час, саме по собі існування вказаних ризиків є підставою для застосування до обвинувачених запобіжних заходів, як таких, в рамках кримінального провадження. Проте при вирішенні питання про необхідність застосування саме того чи іншого запобіжного заходу слід зазначити наступне.

Обвинувачені по даному кримінальному провадженню були затримані 4 січня 2019 року.

В той же час, судові засідання по справі неодноразово відкладались через неявку свідків, які належним чином повідомлялися судом про день та час розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд враховує, що при розгляді клопотання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України». «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України».

При цьому береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти . При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя. Справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії».

Перешкоджання встановленню істини за кримінальною справою за практикою Суду, може здійснюватися шляхом «тиску на свідків», «знищення або фальсифікації доказів», «змовляння зі спільниками або свідками», «затягування і заплутування розслідування». Суд неодноразово вказував на те, що на її обґрунтованість впливає час. В даному конкретному випадку на час розгляду питання щодо міри запобіжного заходу, можливість здійснення тиску на свідків і знищення доказів за кримінальною справою не може розглядатися як підстава утримання особи під вартою, коли свідки у встановленому законом порядку не допитані з вини сторони обвинувачення, а докази у провадженні є закріпленими, отже, «ризик змовляння» завдяки цьому зменшується.

Таким чином наявність підстави «існування ознак тяжкого злочину» у практиці Суду збігається з підставою «суворості передбаченого покарання». Ця підстава не може бути застосованою самостійно без інших підстав позбавлення особи свободи. Справа «Ілійков проти Болгарії», в якій Суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» і теж втрачає свою вагу із збігом розумного терміну.

Також при розгляді клопотання судом враховується і інша практика Європейського суду з прав людини з даного питання. Так, зокрема, у справі «Луценко проти України» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у п. 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбулось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи, рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України», пункт 26. Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції.

Таким чином, на даний час суд приходить до висновку, що продовження тримання під вартою обвинувачених на даний час не є виправданим, оскільки прокурором не доведено недостатність застосування відносно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, на які він посилався в судовому засіданні, та не забезпечено явку свідків, від допиту яких прокурор не відмовився.

Аналізуючи вказане вище, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, вік обвинувачених, їх стан здоров`я, тривалість розгляду даного провадження, яка викликана неявкою в судове засідання свідків, суд вважає, що на даний час задля унеможливлення тримання обвинувачених під вартою без вироку суду через неможливість провести по кримінальному провадженню всі дії, необхідні для закінчення розгляду справи, необхідно змінити відносно обвинувачених запобіжний захід на особисте зобов`язання, яке на даний час є єдиним, окрім тримання під вартою, реальним запобіжним заходом, яке може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Відтак клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжних заходів задоволенню не підлягає, а клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 139, 143, 177, 179, 183, 194, 350, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно обвинувачених строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити

Клопотання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну відносно обвинувачених запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід з тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обов`язки:

Прибувати до суду за першою вимогою;

Повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання, місця роботи;

Утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 ;

Здати на зберігання прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності).

Роз`яснити обвинуваченим, що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оголосити перерву в судовому засіданні до 14-30 год. 22 серпня 2019 року.

Здійснити привід свідка у кримінальному провадженні, а саме:

- свідка ОСОБА_7 , який зареєстрований проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші наявні у матеріалах справи адреси: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3

у судове засідання Жовтневого районного суду м. Харкова, яке призначено на 22 серпня 2019 року о 14 год. 30 хв., в приміщенні суду за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 45, в залі судового засідання №1.

Виконання ухвали в частині приводу свідка покласти на працівників Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та Старокостянтинівського відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області, копію ухвали направити прокурору - для здійснення контролю за її виконанням.

Зобов`язати орган, на які покладено обов`язок із виконання ухвали в частині приводу, повідомити письмово Жовтневий районний суд м. Харкова про здійснені заходи з виконання судового рішення до 22 серпня 2019 року.

Копію ухвали направити для відома до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена в частині зміни відносно обвинувачених запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1