Дата документу 23.10.2019 Справа № 337/1482/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1482/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1091/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляду провадження в суді першої інстанції прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2017 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

30 січня 2019 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2017 року.

Подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області обґрунтовано тим, що за час перебування ОСОБА_7 на обліку, до нього тричі було застосовано застереження у вигляді письмового попередження за неявку без поважних причин на реєстрацію 21 березня 2018 року, 15 серпня 2018 року та 2 січня 2019 року.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_7 під час іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, адміністративні стягнення відсутні, а факт неявок на реєстрацію до органів пробації хоча й встановлений, але не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, прийшов до висновку, що викладені у поданні обставини не є достатніми підставами для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, у зв`язку з чим у задоволенні подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області слід відмовити.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову, якою задовольнити подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та направити ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що засуджений отримав 3 попередження за 3 неявки без поважної причини на реєстрацію до органу пробації, що є порушенням покладеного на нього судом обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що він забув про необхідність з`явитись на реєстрацію.

Вважає, що суд першої інстанції проігнорував вимоги ч. 2 ст. 78 КК України та не взяв до уваги надані підтвердження невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та факт притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що він пропустив явку до органу пробації у зв`язку з тим, що переплутав дату, до того ж, першого січня у нього день народження, а тому не вважав це підставою для скасування звільнення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи ОСОБА_7 , він був засуджений вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2017 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання з випробуванням тричі без поважної причини не з`явився на реєстрацію до органу пробації, а також один раз був притягнутий до адміністративної відповідальності, начальник Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні зазначеного подання, мотивуючи це тим, що засуджений ОСОБА_7 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, а неявки на реєстрацію до органу пробації не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення та не є достатніми підставами для направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Разом з тим, дослідивши надані матеріали провадження та перевіривши підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 , колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України суд може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

На думку колегії суддів, суд належним чином не перевірив обставини, зазначені в поданні.

Як вбачається з матеріалів провадження, на виконання вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2017 року, Дніпровським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області у відношенні ОСОБА_7 було заведено особову справу № 135/2017.

Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`ясненні обов`язки, які покладені на нього судом згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які він повинен виконувати, роз`яснені правові наслідки передбачені ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ним кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, що підтверджується підпискою (особова справа, а.с. 12).

Також постановою від 18 вересня 2017 року засудженому було встановлено дні явки для реєстрації кожної першої та третьої середи кожного місяця (особова справа, а.с. 15).

Із листка реєстрації встановлено, що перебуваючи на обліку, ОСОБА_7 тричі 21 березня 2018 року, 15 серпня 2018 року та 2 січня 2019 року на реєстрацію не з`явився, за що до нього три рази застосовано застереження у вигляді письмового попередження за неявку без поважної причини на реєстрацію до органу пробації (особова справа, а.с. 16, 44, 71, 92).

Доводи засудженого про поважність причин пропуску явок на реєстрацію, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими з огляду на наступне.

З пояснень засудженого ОСОБА_7 вбачається, що 21 березня 2018 року та 2 січня 2019 року він не з`явився на реєстрацію через те, що переплутав дні явки, а 15 серпня 2018 року він забув про необхідність з`явитися на реєстрацію (особова справа, а.с. 43, 70, 91).

Вказані доводи засудженого з приводу неявок на реєстрацію до органу пробації колегія суддів поважними причинами пропуску явок на реєстрацію не вважає, оскільки вони свідчать про існування у засудженого об`єктивних перешкод, яки завадили йому виконати покладений на нього судом обов`язок періодично з`являтися до уповноваженого органу для реєстрації.

Безпосередньо в суді апеляційної інстанції, висловлюючи свої доводи на заперечення апеляційної скарги прокурора, засуджений ОСОБА_7 також не навів поважних причин, які перешкодили його явкам для реєстрації 21 березня 2018 р. та 15 серпня 2018 року, а з приводу неявки для реєстрації 2 січня 2019 року зазначив, що напередодні - 1 січня у нього був день народження та він не вважає неявку 2 січня 2019 року істотним порушенням обов`язку періодично з`являться для реєстрації.

Також всупереч висновків суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 під час іспитового строку був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, що підтверджується наявною в особовій справі копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 651378 від 13 червня 2018 року (особова справа, а.с. 61).

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції належним чином не врахував, що засуджений своїми діями ухиляється від відбування призначеного судом покарання, 3 рази порушив покладений на нього обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу пробації без поважних причин та був притягнутий до адміністративної відповідальності, що на переконання колегії суддів, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що матеріали провадження містять дані, які беззаперечно свідчать про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а викладені в поданні обставини є достатніми підставами для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та його направлення до місць позбавлення волі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без з`ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбуття покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2017 року.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2017 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і направити засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4