Справа № 405/4125/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0005734 від 01.07.2018 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з початковою середньою освітою, учня 9-Б класу Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №22 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

н/л потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника н/л потерпілого ОСОБА_8 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 ,

захисника неповнолітнього ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей Кропивницької міської ради ОСОБА_11 ,

представника сектору ювенальної превенції відділу превенції патрульної поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, за вчинене суспільно небезпечне діяння.

30.06.2018 року близько 19 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на території Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, яке розміщено за адресою: м. Кропивницький, с.Гірниче,вул.6-а Лінія, буд.30, де в цей момент там також перебував неповнолітній ОСОБА_7 .

Під час спілкування з ОСОБА_7 у неповнолітнього ОСОБА_4 на фоні раніше виниклих неприязних відносин, виник умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень останньому. Після чого неповнолітній ОСОБА_14 , умисно, реалізовуючи свій злочинний намір направлений на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 наблизившись до останнього наніс близько 4 ударів кулаками та ногою в голову та обличчя в результаті чого завдав потерпілому неповнолітньому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 505 від 15.08.2018 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми: cтрусу головного мозку, гематоми навколо лівого ока; cаден обличчя, верхньої губи з травматичним дефектом коронкової частини 2 зуба на верхній щелепі, гематоми 2 пальця лівої кисті, та відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Вказаними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що 30.06.2018 року в період часу з 18.00 год. до 19.00 год. він перебував на території школи №22, та через неприязні відносини з потерпілим, якого він знав раніше, підійшов та вдарив його спочатку долонею в обличчя, потім ногою, після чого Іванець теж його вдарив в обличчя та «кадик», захопивши за шию та почав його душити. Їх розборонив ОСОБА_15 , після чого, він ще два рази рукою та ногою вдарив потерпілого по голові.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною другою статті 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.125 КК України та крім його пояснень, пояснень потерпілого та свідка підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами:

- показаннями неповнолітнього потерпілого, який в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_16 були раніше друзями. 30.06.2019 року друзі ОСОБА_16 покликали його до школи, сам ОСОБА_16 був п`яний, підійшов до нього та почав бити, він захищався, його друг ОСОБА_15 , вдаривши його відтягнув ОСОБА_16 , ОСОБА_16 вдарив його ще раз, він впав, потім ударив ногою в щелепу ліворуч. Зазначив, що перший удар був долонею в обличчя, після 4-5 ударів. Захищаючись брав його в захват;

- показаннями неповнолітньої свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що влітку 2018 року надвечір на території майданчика школи №22 в с. Гірниче, вона разом з друзями відпочивали та хотіли пограти м`ячем, ОСОБА_16 підійшов до них та почав бити ОСОБА_18 , спочатку декілька разів по обличчю, потім ще раз ногою, після чого, ОСОБА_18 зробив йому удушуючий захват, потім втрутився ОСОБА_15 , ударив, та відтягував, ОСОБА_19 , ще раз ударив, після чого потерпілий впав на коліна, та він його ударив ногою;

- довідкою, виданою Кіровоградською дитячої обласною лікарнею 30.06.2018 року, згідно з якою ОСОБА_7 звертався за допомогою в КДОЛ на травм пункт, поставлено діагноз: забійні садина обличчя, н/губи, дефект різцю в/щелепи. Забій ІІ пальцю лівої кисті (а.п. 12);

- висновком експерта №505, відповідно до якого встановлено, що згідно наданої медичної документації в н/л ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, гематоми навколо лівого ока; саден обличчя, верхньої губи з травматичним дефектом коронкової частини 2 зуба на верхній щелепі, гематоми 2 пальця лівої кисті. Пошкодження утворилися від не менше чотирьох травматичних впливів. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року. Механізм та локація тілесних ушкоджень, виявлених при проведенні судово-медичної експертизи у н/л ОСОБА_7 відповідальність механізму на який вказує потерпілий ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту від 07.08.2018 року, але кількість наявних тілесних ушкоджень не відповідає кількості наявних тілесних ушкоджень (а.п. 19-20);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.08.2018 року за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якого встановлено обставини та механізм та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , яке мало місце 30.06.2018 року близько 19 години 30 хвилин на території дитячого майданчику ЗОШ №22 за адресою: вул. Лінія 6а буд.30 (а.п.27-34);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2019 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_17 , відповідно до якого встановлено обставини та механізм та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , яке мало місце 30.06.2018 року близько 19 години 30 хвилин на території дитячого майданчику ЗОШ №22 за адресою: вул. Лінія 6а буд.30 (а.п. 37-41).

В судовому засіданні встановлено, про наявність в діях ОСОБА_4 ознак суспільно небезпечного діяння, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння досяг 14 - річного віку, але не досяг віку з якого можлива кримінальна відповідальність - 16 років, що передбачено ст. 22 КК України.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до її сина, а саме передачу їй під нагляд.

За наведених вище обставин, суд вважає необхідним застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру.

Беручи до уваги поведінку неповнолітнього ОСОБА_4 після вчинення суспільно небезпечного діяння, його ставлення до скоєного, бажання матері щодо передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під її нагляд, відповідно до ст.97, ст.105 КК України, суд прийшов до висновку, що до н/л ОСОБА_4 доцільно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері строком на два роки, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення повноцінної реабілітації та правового виховання неповнолітнього.

В рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, суму якої н/л потерпілий ОСОБА_7 визначає в розмірі 1498,35 грн., що становить витрати на лікування, придбання лікарських засобів та посиленого харчування, а також моральну шкоду на користь н/л ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 .

Судом встановлено та підтверджено відповідними чеками та квитанціями, доданими позивачем до цивільного позову, що матеріальна шкода, пов`язана з лікуванням, придбанням лікарських засобів та посиленого харчування становить 1498,35 грн, тому в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Щодо цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з орієнтирами, відображеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25 травня 2001 року та 27 лютого 2009 року), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Суд констатує, що цивільний позивач н/л ОСОБА_7 безумовно, зазнав моральної шкоди, оскільки зазнав тілесних ушкоджень, 14 днів знаходився на стаціонарному лікуванні, після виписки з лікарні, його було поставлено під нагляд лікаря, втратив душевний спокій, зазнав порушення нормальних зв`язків, оскільки не раз проходив лікування в умовах стаціонару та амбулаторно, що підтверджується виписками з історії хвороби та листами непрацездатності, наданими позивачем в судовому засіданні.

Судом враховується, доведеність вини неповнолітнього ОСОБА_4 , а також доведеність понесення моральних страждань неповнолітнім потерпілим, разом з тим, суд бере до уваги майновий стан цивільного відповідача 1 - ОСОБА_4 , який не працює, не має самостійного заробітку та доходу, також майновий стан цивільного відповідача 2 - ОСОБА_9 яка є багатодітною матір`ю, крім неповнолітнього ОСОБА_20 , має на утриманні двох малолітніх дітей, 2009 р.н. та 2015 р.н., неповнолітній ОСОБА_4 проживає з вітчимом, що підтверджується характеристиками (а.п. 63-66), а тому підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 4000 грн. моральної шкоди, розмір якої, на думку суду, є співмірною із заподіянням неповнолітньому потерпілому фізичного болю та душевних страждань, тому розмір моральної шкоди можна визнати таким, що повною мірою відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості.
В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_8 моральної шкоди відмовити, у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю. Крім того, суд звертає увагу, що солідарно моральна шкода стягненню не підлягає.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта під час проведення досудового розслідування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст.369-372, 392, ст.498 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , примусові заходи виховного характеру строком на 2 (два) роки у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що їй оголосити.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно н/л ОСОБА_4 , не обирався.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта під час проведення досудового розслідування відсутні.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із н/л ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1498 (одна тисяча чотириста дев`яносто вісім) грн. 35 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у разі відсутності у н/л ОСОБА_4 грошових коштів, вказану суму коштів стягнути із законного представника ОСОБА_9 .
Стягнути із н/л ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у разі відсутності у н/л ОСОБА_4 грошових коштів, вказану суму коштів стягнути із законного представника ОСОБА_9 .
В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_8 моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_21