УХВАЛА
11 листопада 2019 року

м. Київ
справа №331/5850/16-к
провадження №51-5344 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 липня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК, касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законний представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого.
Як убачається з касаційної скарги ОСОБА_4 , вказуючи на відсутність потерпілої ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, останній не зазначає у ній яким чином дана обставина стосується його інтересів та вплинула на правильність постановлених судових рішень і, відповідно до ст. 412 КПК, може тягнути за собою обов`язкове їх скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, з огляду на ст. 325 КПК.

Також, вказуючи на невідкриття стороні захисту в порядку ст. 290 КПК медичної картки стаціонарного хворого № 7122 як на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у скарзі не зазначає яким чиномдана обставина вплинула на законність вироку і, відповідно до ст. 412 КПК, тягне за собою обов`язкове його скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Крім того, засуджений не наводить у своїй касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування оспорюваних рішень з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Також, ОСОБА_4 не вказує й конкретних порушень закону, які на його думку, були допущені апеляційним судом при апеляційній перевірці вироку (за аналогічними доводами сторони захисту) зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК , а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
У той же час, як убачається з касаційної скарги засудженого, зміст наведених у ній доводів зводиться до неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 липня 2019 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3