У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу зі змінами та доповненнями представника потерпілого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 (далі представник потерпілого ОСОБА_5 ) на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_6 про повернення апеляційної скарги ,

в с т а н о в и в:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.127 Кримінального кодексу України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що ним вчинене кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_6 відмовлено.
Апеляційну скаргу на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_6 повернуто представнику потерпілого ОСОБА_5 .
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов такого висновку.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Як убачається з оскаржуваного рішення суду, апеляційну скаргу на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_6 представник потерпілого ОСОБА_5 подав 25 жовтня 2019 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
Як підставу для поновлення строку представник потерпілого ОСОБА_5 зазначив те, що він не був присутнім під час проголошення вироку 30 серпня 2019 року, копію вироку отримав 09 вересня 2019 року, з 20 вересня 2019 року по 12 жовтня 2019 року він перебував у запланованій щорічній відпустці і для складання апеляційної скарги недостатньо часу в межах строку на апеляційне оскарження з огляду на великий обсяг тексту вироку, а також необхідність опрацювання матеріалів кримінального провадження з метою написання апеляційної скарги та узгодження позицій щодо апеляційного оскарження з потерпілим, який проживає поза межами м. Києва.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про поновлення процесуальних строків на апеляційне оскарження вироку стосовно ОСОБА_6 зазначив, що той був присутнім у судовому засіданні 22 серпня 2019 року та обізнаним про вихід суду до нарадчої кімнати для постановлення вироку, не зазначив жодної обставини, яка б перешкодила йому бути присутнім 30 серпня 2019 року при оголошенні головуючим вироку стосовно ОСОБА_6 та отримати його копію в суді першої інстанції в день проголошення.

Що стосується тієї обставини, що представник потерпілого ОСОБА_5 з 20 вересня 2019 року по 12 жовтня 2019 року, тобто після спливу 20 із 30 днів строку апеляційного оскарження, розпочав заплановану відпустку, що підтверджено копією наказу № 1-08/1-К від 30 серпня 2019 року, то вона не є достатньою підставою для поновлення пропущеного строку оскарження вироку.
Доводи про те, що для складання апеляційної скарги представнику потерпілого ОСОБА_5 недостатньо часу в межах строку на апеляційне оскарження з огляду на великий обсяг тексту вироку, а також необхідність опрацювання матеріалів кримінального провадження з метою написання апеляційної скарги та узгодження позицій щодо апеляційного оскарження з потерпілим, який проживає поза межами м. Києва, є безпідставними.
Як убачається з оскаржуваної ухвали вирок складається з 32 аркушів, при цьому апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_5 виклав на 11 аркушах і не потребував додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що він скористався таким правом.
Крім того, в матеріалах провадження немає відомостей про те, що у представника ОСОБА_5 були будь-які перешкоди у спілкуванні з потерпілим, що унеможливлювало б узгодити правові позиції до закінчення строку апеляційного оскарження.
Викладені в оскаржуваному рішенні суду мотиви повернення апеляційної скарги, є обґрунтованими. Свої висновки з цих питань, з якими погоджується колегія суддів, апеляційний суд належно обґрунтував.
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а також із касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою зі змінами та доповненнями представника потерпілого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_6 про повернення апеляційної скарги.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3