Провадження № 11-кп/4820/549/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.149 КК України (ст.399 КПК України)
У х в а л а
про залишення апеляційних скарг без руху

14 серпня 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05 липня 2019 року,

ОСОБА_3 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 149 КК України, та призначено їй покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, окрім житла.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком чинності залишено попередній тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття покарання час її попереднього ув`язнення з 10.08.2018 р. до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 4004 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена та її захисник подали апеляційні скарги, при перевірці яких на відповідність вимог ст.ст.392, 393, 395, 396, 399 КПК України, приходжу до висновку про необхідність залишення їх без руху, так як їх вимоги не ґрунтуються на нормах чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка її подає, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення. Виходячи з положень даної норми закону, вимоги, які наведені в апеляційній скарзі щодо неправильності судового рішення, повинні бути обґрунтованими та відповідати повноваженням судової інстанції за наслідками їх розгляду.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційних скарг, вказані вимоги кримінального процесуального закону апелянтами не дотримані.

Зокрема, в апеляційних скаргах сторона захисту просить оскаржуваний вирок скасувати, та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Однак, така позиція апелянтів не узгоджується з чинним кримінальним процесуальним законом та суперечить повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Так, апеляційний суд, у відповідності до положень ч.1 ст.417 КПК України, за результатами апеляційного розгляду приймає рішення у формі вироку або ухвали.

Рішення у формі вироку, суд апеляційної інстанції може ухвалити виключно у випадках визначених в ст.420 КПК України, зокрема, у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідністю застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; та у зв`язку із неправильним звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При цьому слід враховувати, що, відповідно до ч.1 ст.421 КПК, винесення рішення у суді апеляційної інстанції, яким погіршується становище обвинуваченого, можливе лише у випадку подання апеляційної скарги прокурором, потерпілим чи його представником. Погіршення становища означає, зокрема, застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасування неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшення сум, які підлягають стягненню.

В той же час, жодної з підстав вказаного переліку апелянтами не наведено. Тобто, обґрунтування такої вимоги, як скасування вироку та ухвалення нового вироку, в апеляційних скаргах відсутня. Більше того, така вимога не є можливою й з огляду на сам процесуальний статус сторони захисту. Аналогічна позиція міститься у рішенні Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі за №754/2764/17.

Оскільки вирок суду першої інстанції, відповідно до ст.404 Кримінального процесуального кодексу України, перевіряється судом апеляційної інстанції в межах апеляційних скарг, а ці межі в даному випадку апелянтами не визначені і з вимогами кримінального процесуального закону не узгоджені, апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника підлягають залишенню без руху, з наданням терміну для усунення їх недоліків.

У поданих апеляційних скаргах, стороні захисту необхідно привести свої вимоги у відповідність із нормами діючого кримінального процесуального законодавства, з урахуванням того, які рішення (форми рішень) та на яких правових підставах суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами їх розгляду (положення ст.407 КПК України), дотриматись обов`язку щодо подачі копій апеляційних скарг у кількості, необхідних для їх надіслання сторонам кримінального провадження.

Особам, які подали апеляційні скарги, належить роз`яснити, що виправлення недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі особою нової апеляційної скарги. При цьому нова апеляційна скарга повинна відповідати усім вимогам, зазначеним у ст.396 КПК України (правовий висновок Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі за №756/9044/16-к).

У випадку не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк, апеляційні скарги будуть повернуті, однак залишення апеляційних скарг без руху або їх повернення не позбавляють права апелянтів повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 396, 398, 399 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року, залишити без руху.

Надати апелянтам строк для усунення недоліків апеляційних скарг протягом 5 (п`яти) днів з дня одержання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2