УХВАЛА

26 липня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із начальником першого відділу процесуального керівництва досудивовим розслідуванням у кримінальному провадженні військової прокуратури Західного регіону України капітаном юстиції ОСОБА_4 про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із начальником першого відділу процесуального керівництва досудивовим розслідуванням у кримінальному провадженні військової прокуратури Західного регіону України капітаном юстиції ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження нерухомим майном, а саме на двокімнатну квартиру, загальною площею 48,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та двокімнатну квартиру, загальною площею 53,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, котрі на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_5 .
В обґрунтуванні клопотання зазначає, що слідчим управлінням проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000033 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи головним бухгалтером ПП Фірма «МЕКА» (Код ЄДРПОУ №32089399, юридична адреса: вул. Князя Володимира, буд. 108, м. Рівне, Рівненської області), що здійснює свою діяльність у сфері оптової торгівлі побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення, діючи від імені та в інтересах ПП Фірма «МЕКА», а також, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , що працював на посаді начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області та являвся службовою собою яка займає відповідальне становище, а також ОСОБА_7 (сином ОСОБА_6 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 8, 32 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 22, 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного, корисливого умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, починаючи з березня 2019 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, використавши діяльність юридичної особи - ПП Фірмою «МЕКА» на котрій працювала головним бухгалтером, шляхом імітування платіжних документів видаткових накладних, які б підтверджували в завуальованій формі сплату грошей, за постачання обладнання, сприяла у вчиненні та приховуванні вчиненого нею, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину спрямованого на вимагання та одержання неправомірної вигоди грошових коштів на загальну суму 400 000 (чотириста тисяч) грн., що становить великий розмір, які на вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з відома ОСОБА_5 перераховані заступником директора ПП «Буд Кепітал Менеджмент» ОСОБА_8 на раніше визначений розрахунковий рахунок ПП Фірма «МЕКА» № НОМЕР_1 , відкритий у Рівненській філії АТ КБ «ПриватБанк», за не виявлення, під час проведення перевірки порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна-Костомська, де ПП «Буд Кепітал Менеджмент» здійснюється будівництво багатоквартирного житлового будинку, не вжиття заходів щодо припинення вказаного будівництва та не притягнення керівництва ПП «Буд Кепітал Менеджмент» за допущені порушення у сфері будівництва до адміністративної відповідальності.
10.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні решту на майно підозрюваної ОСОБА_5 .
На даний час органом досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваної ОСОБА_5 перебуває:
двокімнатна квартира, загальною площею 48,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (інформаційна довідка №167436075 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно);
двокімнатна квартира, загальною площею 53,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 (інформаційна довідка №167436075 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).
Санкція частини 3 статті 368 КК України, в якій обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна та зі спеціальною конфісацією.
Таким чином з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також можливої конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації, в ході проведення досудового розслідування, виникла необхідність у забороні відчуження та розпоряджатися майном підозрюваного, оскільки є підстави вважати, що дане майно може бути відчужене, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, в разі повідомлення власника нерухомого та рухомого майна ОСОБА_5 про наміри накласти арешт на дане майно, вона може відчужити вказане нерухоме майно з мотивів позбавлення можливості застосувати заходи забезпечення кримінального провадження, а також відшкодування завданих збитків.
Тому, прошу здійснити розгляд даного клопотання, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без виклику власника нерухомого майна підозрюваної ОСОБА_5 , бо це є необхідним для забезпечення арешту майна.
Слідчий в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив його задоволити.
Засухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду допускається вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України ,арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.
Судом встановлено, що слідчим управлінням проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000033 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України.
10.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні решту на майно підозрюваної ОСОБА_5 .
На даний час органом досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваної ОСОБА_5 перебуває:
двокімнатна квартира, загальною площею 48,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (інформаційна довідка №167436075 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно);
Санкція частини 3 статті 368 КК України, в якій обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна та зі спеціальною конфісацією.
Таким чином з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також можливої конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації, в ході проведення досудового розслідування, виникла необхідність у забороні відчуження та розпоряджатися майном підозрюваного, оскільки є підстави вважати, що дане майно може бути відчужене, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд вважає клопотання слідчого є обґрунтованим, наведені у ньому обставини свідчать про наявні усі підстави для його задоволення частково.
Крім того накладення арешту на двокімнатну квартиру, загальною площею 53,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 є безпідставний, оскільки слідчим не надано в судовому засіданні право установчих документі на нерухоме майно.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.170, 171, 173,309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити частково.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження нерухомим майном, а саме на двокімнатну квартиру, загальною площею 48,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 , котра на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_5 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Виконання ухвали доручити старшому слідчому відділу СУ ГУНП в Рівненській області капітану поліції ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суд ОСОБА_1