У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003528 про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, розлученого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 01.11.2019 року, близько 19 год. 38 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи у приміщені магазину «Ватсонс», що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Духновича, 2, підійшов до полички з товарами, взяв дезодорант марки «Адідас» і поставив в кишеню зовнішньої сторони куртки, в яку був одягнений. Після цього пройшовшись вздовж магазину підійшов до іншої полички з продукцією, звідки взяв і поставив в карман власної куртки дезодорант марки «Рексона», після цього повернувся до полички з дезодорантами марки «Адідас» зняв ще два дезодоранти марки «Адідас» і поставив у внутрішню кишеню власної куртки, після цього зняв ще один дезодорант марки «Адідас» і поставив у внутрішню кишеню куртки, оминувши касу покинув магазин, цими діями завдав матеріальної шкоди на суму 399 гривень 10 копійок.
Після вчинення зазначених протиправних дій, ОСОБА_4 разом із викраденою продукцією попрямував у сторону «Зеленого ринку», що розташований за адресою: м. Ужгород, пл. Корятовича, 59, де протягом 30 хвилин продав вище зазначені дезодоранти і отримав 200 гривень за них.

06.11.2019 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003528 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

26.11.2019 року ОСОБА_4 оголошено підозру за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до середньої тяжкості, корисливий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків по справі, або вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просить обрати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період часу, оскільки на їх думку такий запобіжний захід, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий також зазначає, що з метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у покладенні на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за першою вимогою; не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до середньої тяжкості злочинів і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти) років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0003528 від 06.11.2019 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_6 від 05.11.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 11.11.2019, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.11.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.11.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.11.2019, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.11.2019 року, протоколом перегляду відеозапису від 15.11.2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 26.11.2019р., повідомлення про підозру від 26.11.2019 року, та іншими матеріалами справи.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, раніше судимий, свою вину визнає повністю.
З огляду на фактичні обставини справи та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків по справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 , саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт у певний період доби, без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 , слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за першою вимогою; не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурор та суду, в нічний період часу з 23 год. по 07 год. 00 хв.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, розлученого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, заборонивши залишати місце проживання, у період часу з 23 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за першою вимогою;

- не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Ужгородському відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1