справа № 208/5048/19
№ провадження 1-кс/208/3223/19
УХВАЛА
Іменем України

28 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000505 від 29.07.2019 року за ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.365-2 КК України,

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт на вилучені 26.11.2019 в ході обшуку предмети у приміщенні, де здійснює свою професійну діяльність приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000505 від 29.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України та матеріали кримінального провадження № 0000506 від 29.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.
26.11.2019 у період часу з 12.23 год. до 13.07 год. слідчим СВ Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на підставі ухвали Заводського районну суду м. Дніпродзержинська, проведено обшук у приміщенні де здійснює свою професійну діяльність приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Учасником обшуку був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 .

В ході обшуку вищезазначеного приміщення у кімнаті №1 на дерев`яному столі виявлено та вилучено: опис вкладення, щодо реєстрації прав власності на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_3 на одному аркуші; супровідний лист про передачу документів для доручення до реєстраційної справи №04 (що стосуються майнового комплексу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на одному аркуші; внутрішній опис реєстраційної справи №104 на одному аркуші; опис вкладення, щодо реєстрації прав власності на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_3 на одному аркуші; супровідний лист про передачу документів для доручення до реєстраційної справи №04 (що стосуються майнового комплексу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на одному аркуші; внутрішній опис реєстраційної справи №04 на одному аркуші. Виявлені та вилучені предмети поміщені та опечатані в спец пакет № 4409103. Також в кімнаті №2 виявлено системний блок «Asus» чорного кольору, який поміщено у чорний поліетиленовий пакет та опечатано паперовою биркою.

26.11.2019 слідчим СВ Кам`янського ВП ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами по к.п. № 0000505 наступних предметів: опис вкладення, щодо реєстрації прав власності на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_3 на одному аркуші; супровідний лист про передачу документів для доручення до реєстраційної справи №04 (що стосуються майнового комплексу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на одному аркуші; внутрішній опис реєстраційної справи №104 на одному аркуші; опис вкладення, щодо реєстрації прав власності на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_3 на одному аркуші; - супровідний лист про передачу документів для доручення до реєстраційної справи №04 (що стосуються майнового комплексу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на одному аркуші; внутрішній опис реєстраційної справи №04 на одному аркуші; системний блок «Asus» чорного кольору.

На думку слідчого, виявлені та вилучені в ході обшуку речі мають значення для досудового розслідування, а відомості, які містяться в них, можуть бути доказами під час судового розгляду. Метою арешту предмету клопотання є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження.
Слідчим надано до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на заявленому клопотанні наполягає.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
П. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає, що предмет клопотання має ознаки предмету злочину та є наявним ризик його знищення, перетворення та відчуження, тому клопотання слідчого щодо тимчасового позбавлення власника права на відчуження предмету клопотання є обгрунтованим.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Клопотання слідчого в частині накладення арешту відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника предмету клопотання.
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна в частині заборони відчуження, розпорядження та користування, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись викладеним та ст. 9, 98, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт (заборонити відчуження, розпорядження та користування) на вилучені предмети 26.11.2019 в ході обшуку у приміщенні, де здійснює свою професійну діяльність приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мечникова, буд. 15, а саме на:

- опис вкладення, щодо реєстрації прав власності на майновий комплекс, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Стасова, 79 на одному аркуші;

- супровідний лист про передачу документів для доручення до реєстраційної справи №04 (що стосуються майнового комплексу розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. Стасова, 79) на одному аркуші;

- внутрішній опис реєстраційної справи №104 на одному аркуші;

- опис вкладення, щодо реєстрації прав власності на майновий комплекс, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Стасова, 79а на одному аркуші;

- супровідний лист про передачу документів для доручення до реєстраційної справи №04 (що стосуються майнового комплексу розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. Стасова, 79а) на одному аркуші;

- внутрішній опис реєстраційної справи №04 на одному аркуші;

- системний блок «Asus» чорного кольору;

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1