Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/284/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 194-1 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000655 від 01 червня 2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2019 року.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.12.2016 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 01.06.2018 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.;
- 03.12.2018 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, за ч. 3 ст. 185, ч. 1ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі;13.02.2019 року Кропивницьким апеляційним судом, за ч. 3 ст. 185, ч. 1ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст.70 КК України, вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2018 року в частині призначеного покарання скасовано та остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі, з поглиненням покарання, призначеного вироком Кіровоградського районного суду від 01.06.2018року, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 року виконувати самостійно,

визнано винуватим та призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.194-1 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року, призначено покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 року, призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 15 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.12.2016 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-
визнано винуватим та призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;
- за ч.2 ст.194-1 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2016 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки п`ять місяців.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 15 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ПрАТ «Кіровоградобленерго» матеріальну шкоду в розмірі 195 548 грн. 30 коп.

Вирішено долю речових доказів відповідно ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винними та засуджено за вчинення умисного пошкодження об`єктів електроенергетики, що могло призвести до порушення нормальної роботи цих об`єктів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб, а також таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
Так, в період часу з 02.03.2017 року по 15.04.2017 року в нічний час доби, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , на території Соколівської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, з лінії електропередач ПЛ-150 кВ Л-13,14 «Кіровоград-Сільмаш» демонтували елементи конструкцій опор № 7, № 12, № 15, № 16, № 18, № 20, № 21, № 22, № 24, № 25, № 26, № 29, № 28, № 31, № 38, № 40, якими заволоділи та зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, чим спричинили ПрАТ «Кіровоградобленерго» матеріальну шкоду, на загальну суму 55762 грн. 11 коп.

Крім того, в період часу з 02.04.2017 року по 13.05.2017 року в нічний час доби, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 на території Соколівської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області, з ліній електропередач ПЛ-150 кВ Л-15,16 що проходить від електропідстанції «Портал ПС 150/35/10 кВ «Українка»» до підстанції, що в с. Соколівське, Кіровоградського району, Кіровоградської області демонтували елементи конструкцій опор № 15, № 16, № 24, № 25, № 28, № 17, № 29, № 18, № 62, № 19, № 64, № 20, № 21, № 22, № 65, № 23, № 26, № 27, № 67, № 70, № 72, № 31, № 58, якими заволоділи та зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, чим спричинили ПрАТ «Кіровоградобленерго» матеріальну шкоду, на загальну суму 115468 грн. 83 коп.

Крім того, в період часу з 30.04.2017 по 20.05.2017 року в нічний час доби, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 на території Соколівської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області, з ліній електропередач ПЛ-150 кВ Л-33 та Л-34, що проходить від електропідстанції «Портал ПС 150/35/10 кВ «Українка»» до підстанції «Гідросила», що в м. Кропивницький демонтували елементи конструкцій опор № 46, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , котрими заволоділи та зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, чим спричинили ПрАТ «Кіровоградобленерго» матеріальну шкоду, на загальну суму 28385 грн. 64 коп.

В апеляційній скарзі із доповненням обвинувачений ОСОБА_10 просив м`якшити призначене покарання та призначити покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, мотивуючи тим, що він повність визнав свою вину у скоєнні злочину, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, що свідчить про його щире каяття. До вчинення злочину його спокушав виключно збіг тяжких особистих сімейних обставин, оскільки на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, дружина була не працевлаштована, а його заробітна плата не дозволяла гідно утримувати сім?ю. В судових дебатах в суді першої інстанції просив врахувати данні обставини та призначити мінімальне покарання. Також вважає, що його згода на проведення судового засідання за ч. 3 ст. 349 КПК України дає підстави для більш лояльного вироку.

Вказав, що ст. 66 КК України наголошує, що з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину і вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин - є обставини, які пом`якшують покарання.

Крім того у доповненні до апеляційної скарги вказав, що вироком Ленінського районного суду міста Кропивницький від 17.11.2017 року він був засуджений за ч.2 ст.186 К України на 4 роки позбавлення волі. Тому суд першої інстанції повинен був керуватися положенням ст.70, 71 КК України та відповідно врахувати і зазначити дані обставини у вироку.

Разом із тим суд не виконав вказані вимоги закону у зв`язку із чим вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону України та призначенням по кримінальному провадженню нового судового розгляду.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просив оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст. 194-1 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2016 року, призначити остаточне покарання у роки 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Свої вимоги обґрунтував тим, що при призначенні покарання суд призначив покарання, що за своєю суворістю не відповідає особі винного та його ставленню до вчиненого, зокрема тим фактам, що за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітніх дітей, визнав провину у повному обсязі та щиро покаявся у вчиненому.

Вважає доцільним врахування в якості пом`якшуючої обставини вчиненого ОСОБА_10 , злочину - щирого каяття, та як наслідок зменшення призначеного покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить пом`якшити призначене покарання, призначивши покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, мотивуючи тим, що він повність визнав свою вину у скоєнні злочину, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, що свідчить про його щире каяття. До вчинення злочину його спокушав виключно збіг тяжких особистих сімейних обставин, оскільки на його утриманні знаходиться малолітня дитина, дружина була не працевлаштована, а його заробітна плата не дозволяла гідно утримувати сім?ю. В судових дебатах в суді першої інстанції просив врахувати данні обставини та призначити мінімальне покарання. Також вважає, що його згода на проведення судового засідання за ч. 3 ст. 349 КПК України дає підстави для більш лояльного вироку.

Вказав, що ст. 66 КК України наголошує, що з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину і вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин - є обставини, які пом`якшують покарання.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просив оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 194-1 КК України - 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і три місяці. В іншій частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтував тим, що суд призначив покарання, що за своєю суворістю не відповідає особі винного та його ставленню до вчиненого, зокрема тим фактам, що за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні малолітню дитину, визнав вину та цивільний позов у повному обсязі та щиро покаявся у вчиненому.

Вважає доцільним врахування в якості пом`якшуючої обставини щире каяття, та як наслідок зменшення призначеного покарання.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_10 які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, та просили задовольнити апеляційні карги ОСОБА_9 та його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, та просили задовольнити апеляційні скарги ОСОБА_10 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_8 , прокурора, який просив залишити подані апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194-1 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи і ніким із учасників процесу не оспорюються.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194-1 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, районний суд дотримав вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинувачених, представника потерпілого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.

За таких обставин районний суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.194-1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою групою осіб, та за умисне пошкодження об`єктів електроенергетики, що могли призвести до порушення нормальної роботи цих об`єктів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб, та дії обвинуваченого ОСОБА_10 , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою групою осіб, та умисне пошкодження об`єктів електроенергетики, що могли призвести до порушення нормальної роботи цих об`єктів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, проте належних висновків не зробив, врахував позицію органу пробації, прокурора та потерпілого, також врахував відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а тому обґрунтовано призначив ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України, врахувавши вирок Кропивницького апеляційного суду від 13.02.2019 року, та застосуванням ст.71 КК України, часткового приєднавши до покарання за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року, оскільки обвинувачений скоїв кримінальні правопорушення в період іспитового строку. На переконання колегії суддів дане покарання буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, проте належних висновків не зробив, врахував позицію органу пробації, прокурора та потерпілого, також врахував відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а тому обґрунтовано призначив ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України та ст. 71 КК України, часткового приєднавши до покарання за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2016 року, оскільки обвинувачений скоїв кримінальні правопорушення в період іспитового строку. На переконання колегії суддів дане покарання буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Доводи викладені в апеляційних скаргах обвинувачених та їх захисників стосовно того, що судом призначено надто суворе покарання, не враховано у якості пом`якшуючих обставин покарання щире каяття обвинувачених. При цьому зазначили що про щире каяття свідчить те, що вони погодилися на проведення судового розгляду в суді першої інстанції за скороченою процедурою, тобто за ч. 3 ст. 349 КПК України є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції стосовно відсутності пом`якшуючих покарання обставин, оскільки обвинувачені не працювали та не займалися будь-якою суспільно-корисною працею, умисні середньої тяжкості злочини вчинили з корисливих мотивів. Завдану потерпілому по кримінальному провадженню матеріальну шкоду не відшкодували.

Разом із тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду (Постанова ККС ВС від 22.03.2018 року у справі №759/7784/15-к) розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ПрАТ «Кіровоградобленерго» завдано матеріальних збитків на суму 195 548 грн. 30 коп.

Цивільні позови обвинуваченими визнано в суді першої інстанції. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачені відшкодували збитки потерпілому чи намагалися їх відшкодувати.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для врахування як пом`якшуючої покарання обставини щире каяття та пом`якшення призначеного обвинуваченим покарання, а тому доводи апеляційних скарг в даній частині є безпідставними.

Також необґрунтованими та безпідставними є доводи обвинувачених та їх захисників з приводу не врахування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим пом`якшуючої обставини скоєння злочину в результаті збігу тяжких обставин.

Так, статтею 66 КК України визнано обставиною, яка пом`якшує покарання вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Судова практика тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами визнає: тяжку хворобу винного, його рідних, близьких або інших осіб; складні взаємовідносини в сім`ї; пережиту душевну травму; стихійне лихо, гострий конфлікт в сім`ї, на роботі; відсутність заробітку; неможливість утримувати сім`ю; негативні життєві умови; складне матеріальне становище; безробіття; несприятливі житлові умови; складну дорожню обстановку при вчиненні автотранспортних злочинів тощо.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, однак належних висновків не зробив. Обвинувачений ОСОБА_10 також раніше був засуджений за вчинення умисного корисливого злочину, разом із тим, вчинив нові злочини в період умовно-дострокового звільнення, тобто належних висновків не зробив. А тому колегія суддів не вбачає пом`якшуючої обвинуваченим покарання - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачених, обставини вчинення кримінальних правопорушень та врахував відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Крім того не підлягають задоволенню вимоги викладені в доповненні до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 з приводу того, що вироком Ленінського районного суду міста Кропивницький від 17.11.2017 року він був засуджений за ч.2 ст.186 К України на 4 роки позбавлення волі. Тому суд першої інстанції повинен був керуватися положенням ст.70, 71 КК України та відповідно врахувати і зазначити дані обставини у вироку. Разом із тим суд не виконав вказані вимоги закону у зв`язку із чим вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону України та призначенням по кримінальному провадженню нового судового розгляду.

Дійсно обвинувачений ОСОБА_10 був засуджений вироком Ленінського районного суду міста Кропивницький від 17.11.2017 року за ч.2 ст.186 К України на 4 роки позбавлення волі, що було встановлено у період апеляційного розгляду, проте це не було предметом розгляду у суді першої інстанції. Вказаний вирок був наданий лише під час апеляційного розгляду, а тому вказана судимість ОСОБА_10 не впливає на оскаржуваний вирок.

Більше того питання про врахування вказаного вироку та застосування положень ст.ст.70, 71 КК України підлягає вирішенню на стадії виконання вироків. Тому підстави для скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового судового розгляду відсутні.

Однак, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку зазначив про обчислення строку відбування покарання обвинуваченим з 15 червня 2017 року, що є помилкою, оскільки як вбачається з протоколу затримання, наявному в матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_10 утримується під вартою з 05 липня 2017 року, а обвинувачений ОСОБА_9 утримується під вартою з 04 липня 2017 року.

Разом із тим, колегія суддів позбавлена можливості виправити дану помилку суду першої інстанції, оскільки це може призвести до погіршення призначеного судом першої інстанції покарання.

Порушень кримінального процесуального закону які б стали підставою для зміни чи скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить переконливого висновку, що підстави для зміни вироку суду першої інстанції та пом`якшення обвинуваченим покарання відсутні, також відсутні підстави для скасування вироку та призначення по кримінальному провадженню нового судового розгляду, а тому подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 та самого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та самого обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11 Ремез