Справа № 507/663/19
Провадження № 1-в/507/47/2019
У Х В А Л А
"14" червня 2019 р. Любашівський районний суд Одеської області
у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Любашівка клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Любашівка Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Старооскольського міського суду Белгородської області від 09.11.2017 року за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років, за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на дев`ять років з визначенням на підставі ч.2 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму,
До Любашівського районного суду Одеської області 17 травня 2019 року надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
В клопотанні ставиться питання про визначення статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винуватим вироком Старооскольського міського суду Белгородської області від 09.11.2017 року, а також строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 , вирішення питання про виконання вироку Старооскольського міського суду Белгородської області в частині стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат
У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув. У клопотанні просив проводити судове засідання за його відсутності, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 610 КПК України його участь не є обов`язковою.
Прокурор у судовому засіданні погодилась з доводами клопотання Міністерства юстиції України та не заперечувала щодо його задоволення.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, суд вважає за можливе задовольнити клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації щодо засудженого ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, виходячи з наступного.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 7 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Частиною 2 статті 1 КПК України регламентовано, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Пунктом b) ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.
Згідно з п. п. а), с), d) ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.
Положеннями ч. ч. 3 та 4 ст. 610 КПК України визначено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, передбачених пунктах 1 та 2 даної частини.
За правилами ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
З дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та ч. 2 ст. 610 КПК України, Міністерством юстиції України до клопотання подано на розгляд суду всі необхідні документи.
Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_4 є громадянином України та відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 25 серпня 2009 р., останнє місце його проживання зареєстровано в Україні за адресою:
АДРЕСА_1 наявних в розпорядженні суду матеріалів видно, що ОСОБА_4 вироком Старооскольського міського суду Белгородської області від 09.11.2017 року визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, замах на незаконний збут наркотичних засобів , скоєний з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж ( включаючи мережу «Інтернет» ) у великому розмірі групою осіб за попередньою змовою з призначенням покарання за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на вісім років. ОСОБА_4 вказаним судом також визнаний винуватим у вчиненні злочину , передбаченого за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ, - замах на незаконний збут наркотичних засобів, скоєний з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж ( включаючи мережу «Інтернет» ) у особливо великому розмірі групою осіб за попередньою змовою з призначенням покарання за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на дев`ять років. На підставі ч.2 ст. 69 КК РФ ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму.
Строк покарання вираховувати з моменту проголошення вироку з 09.11.2017 р. Зарахувати в строк позбавлення волі ОСОБА_4 час його затримання і утримання під вартою з 02.10.2016 р. по 08.11.2017 р. включно з розрахунку один день за один день.
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, який набрав законної сили, вирок Старооскольського міського суду Белгородської області від 09.11.2017 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ набрав законної сили 14 .02.2018 року.
На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ ВП-7 УФСВП Росії по Белгородскій області з 13.03.2018 року.
Відповідно до письмової заяви ОСОБА_4 погоджується на переведення його для відбування покарання в Україну.
Відповідно до положень Кримінального кодексу України дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15,ч.2 ст.307 КК України як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб у великому розмірі, а за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ - за ч.2 ст. 15 , ч.3 ст. 307 КК України як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі
Згідно з ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання. Виключення із загального правила встановлено зокрема п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України, а саме: якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення.
Враховуючи вказані вимоги закону, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч.2 ст.15,ч.2 ст.307 КК Україниу виді позбавлення волі строком на вісім років, за ч.2 ст. 15 , ч.3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на дев`ять років На підставі ч 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно вираховувати з 09 листопада 2017 року.
Згідно з ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати його попереднє ув`язнення з 02 жовтня 2016 року по 08 листопада 2017 року включно з розрахунку один день за один день
На підставі наведеного, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. ст. 6, 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, ст. ст. 3, 7, 70, 72, 307КК України, керуючись ст. ст. 369-372, 609,610 КПК України, суд
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Вирок Старооскольського міського суду Белгородської області від 09.11.2017 року відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ, яким ОСОБА_4 засуджений до покарання за ч.3 ст.30, п.«г» ч.ст.228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на вісім років, за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ у виді позбавлення волі строком на дев`ять років, з визначенням на підставі ч.2 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що громадянин України ОСОБА_4 при продовженні відбування покарання на території України повинен відбувати покарання за злочин, передбачений ч.2 ст.15,ч.2 ст.307 КК України, у виді позбавлення волі строком на вісім років , за злочин, передбачений ч.2 ст. 15 , ч.3 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі строком на дев`ять років
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання, яке повинен відбувати ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі строком на дванадцять років

Строк відбування покарання ОСОБА_4 вираховувати з 09 листопада 2017 року.

Згідно ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати його попереднє ув`язнення з 02 жовтня 2016 року по 08 листопада 2017 року включно з розрахунку один день за один день

Стягнути в установленому порядку з ОСОБА_4 на користь федерального бюджета Російської Федерації процесуальні витрати
в сумі 17150 рублів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

суддя Любашівського ОСОБА_5 Гнатюк
районного суду Одеської
області