Справа № 182/4808/19
Провадження № 1-кп/0182/879/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0001571 за обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смоляне Запорізького району Запорізької області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, який має базову середню освіту, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.11.2009 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі п. 2 ,3, 4 ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

-26.09.2011 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт;

-22.06.2012 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 389 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

-15.11.2012 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавленн волі строком на 4 роки 1 місяць. На підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України приєднано 5 місяців не відбутого строку. До відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 01.04.2016 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 15 днів;

-10.04.2018 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 27.04.2019 знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , де за домовленістю з власницею домоволодіння працював на присадибній ділянці вказаного домоволодіння та тимчасово проживав з дозволу власниці. 28.04.2019 приблизно о 04 годині 00 хвилин на подвір`ї вищевказаного домоволодіння поряд з будинком, ОСОБА_3 побачив велосипед марки «Україна» чорного кольору (1988р.в., заводський № 6414), що належав ОСОБА_6 , який перебував у гостях в ОСОБА_5 та в цей момент спав у будинку вказаного домоволодіння. В цей час ОСОБА_3 у виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищезазначеного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що поруч нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, впевнившись, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сплять, шляхом вільного доступу, умисно таємно повторно, з корисливих мотивів, викрав вищевказаний велосипед, викотивши його з подвір`я, та поїхав до с.м.т. Томаківка Дніпропетровської області. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №229 від 25.06.2019 вказаний велосипед має ринкову вартість 1500 гри. 00 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 разом з викраденим велосипедом зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, таким чином спричинивши ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінального правопорушення і суду показав, що в квітні 2019р. він тимчасово проживав у ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 .

27.04.2019 року в гості до ОСОБА_7 прийшов ОСОБА_6 і вони разом вживали алкогольні напої. Вночі він вирішив взяти велосипед ОСОБА_8 , з метою з`їздити на кладовище в смт.Томаківка. 28.04.2019р., він не спитавши дозволу у власника, так як той спав, взяв велосипед і поїхав на ньому в смт.Томаківка. Коли повернувся в с.Червоногригрівка, то то там вже був затриманий працівниками поліції. В скоєному кається, причиною скоєння злочину назвав відсутність грошей.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився. Цивільний позов ним не заявлений. Заяв про відкладення судового розгляду потерпілим не надано. Докази він не оспорював та нових доказів суду не надавав.
Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні,

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини справи; особу винного, який ніде офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд вважає рецидив злочину.

Враховуючи всі вищезазначені обставини, суд, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статі, за якою кваліфіковано його дії, у вигляді позбавлення волі.

Невідбута частина покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2019 року на підставі ч. 1 ст. 71 КК України підлягає частковому приєднанню до призначеного за цим вироком покаранню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази:

-- велосипед « Україна» чорного кольору, рама № 6414, 1988 року випуску, який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити в його користуванні.
Згідно ст.. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави кошти на проведення товарознавчої експертизи, згідно висновку експерта від 25.06.2019 року № 229 в сумі 170,00 грн.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 124, 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 К України, шляхом частково складання з покаранням за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку.
В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою, згідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 27.06.2019р., з 15.00 год. 27.06.2019 року. по день набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - залишити без змін, у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Речові докази:

-- велосипед « Україна» чорного кольору, рама № 6414, 1988 року випуску, який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити в його користуванні.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи, згідно висновку експерта від 25.06.2019 року № 229 в сумі 170,00 (сто сімдесят) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1