Номер провадження: 11-сс/813/1248/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0002360 від 13.12.2019 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 11.08.2019 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002360 від 13.12.2019 року.

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 09.07.2019 року до Малиновського районного суду м. Одесиз клопотанням звернувся слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 ,про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002360 від 13.12.2019 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одесивід 11.07.2019 року задоволено вказане клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11.08.2019 року.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, оскільки органом досудового розслідування надані докази, які свідчать про обгрунтованність підозри; слідчим під час досудового розслідування виконано значну кількість слідчих дій, разом з тим, для об`єктивного, всебічного та повного розслідування вказаного злочину необхідно виконати ще ряд слідчих дій, які є необхідними для завершення досудового розслідування та виконання вимог ст.ст. 290, 291 КПК України.Слідчий суддя послався на те, що ризики, які існували при обранні запобіжного заходу не зменшилися.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, необґрунтований та такий, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом обрання менш суворого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що в провадженні Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження№0002360 від 13.12.2019 рокуза фактом вчинення злочину, за наступних обставин.
13.12.2018 року, об 11:42 год., ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 205, на території промислової бази «Орбіта», знаходячись на задньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mercedes Е270», сірого кольору, державний номерний знак литовської реєстрації НОМЕР_1 , в якому знаходились також вище перелічені особи, керуючись корисливим мотивом, направленим на заволодіння чужим майном, а саме - всіх грошових коштів, належних ОСОБА_13 , який також перебував у цей час на території бази, побачили ОСОБА_13 , який підійшов до свого транспортного засобу - автомобіля «Honda Accord», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , припаркованого поруч з вищезазначеним автомобілем «Mercedes Е270» на території промислової бази «Орбіта» за вищевказаною адресою. У ОСОБА_13 при собі на плечі знаходився рюкзак, чорного кольору, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 700000 грн., 24000 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України - гривню станом на 13.12.2018 становило 667200 грн.
Після цього, того ж дня приблизно о 11:50 год., в той момент, коли ОСОБА_13 повернувся до свого автомобіля марки «Honda Accord», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_11 , який озброївся заздалегідь заготовленою невстановленою вогнепальною зброєю, калібром 9-мм, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , на головах яких були чорні в`язані шапки, які частково приховували їх зовнішність, підбігли до ОСОБА_13 та здійснили напад на нього, в результаті якого останні завдали йому побої, а саме: нанесли по декілька ударів не менше трьох кожен руками та ногами у різні частини тіла потерпілого та, подолавши його опір, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, тим погрозили застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволоділи належним останньому рюкзаком, чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти в сумі 700000 грн. та 24000 доларів США (667200 грн.), спричинивши майнову шкоду потерпілому на зазначену суму в особливо великих розмірах. Після цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , заволоділи вищезазначеним майном, повернулись до свого автомобіля «Mercedes Е270», сірого кольору, державний номерний знак литовської реєстрації НОМЕР_1 , та почали рух, а потерпілий ОСОБА_13 , з метою перешкоджання їх злочинним діям та запобігання їхньої втечі, застрибнув на капот зазначеного автомобіля, в якому знаходились ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та наніс удар кулаком по лобовому склу, внаслідок чого пошкодив його. ОСОБА_11 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите заволодіння чужим майном, з метою припинення дій ОСОБА_13 та доведення злочину до кінця, наявною в нього вогнепальною зброєю, калібром 9мм, здійснив постріл у бік ОСОБА_13 та влучив у стегно його лівої ноги, внаслідок чого відповідно до Акту судово- медичного обстеження №2748 від 11.01.2019 заподіяв наскрізне вогнепальне поранення лівого стегна. Після цього ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень, впав з капоту зазначеного вище автомобіля.
В подальшому ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення втекли на автомобілі марки «Mercedes», сірого кольору, державний номерний знак литовської реєстрації НОМЕР_3 , заволодів грошовими коштами належними ОСОБА_13 на загальну суму 1367200 грн.
15.02.2019 року слідчим суддею Малиновського районного суду міста Одеси, підозрюваному ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
08.05.2019 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 13.07.2019 рок.
09.07.2019 року слідчий, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 мотивуючи своє клопотання наявністю ризику спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання визначеному ризику.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваній, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, оскільки докази, які долучені до клопотання слідчого, на які послався слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в своїй сукупності доводять обґрунтованість підозри, та на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри та вважаючи доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри, необґрунтованими, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

При цьому, апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому, доводів щодо існуваання підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні корисливого особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих йому дій.

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та задля його завершення необхідно провести ряд процесуальних дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, виправдовуютьпродовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливі причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання та той факт, що існуючі та враховані при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися.

Слідчим суддею враховані наслідки кримінального правопорушення, в якому на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , а саме у розбої, спрямованому на заволодіння чужим майном поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала напад, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах.
За таких умов, з урахуванням конкретних обставин справи, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, необхідністю проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування ризиків та виконанню вимог ст.ст. 290, 291 КПК України, апеляційний суд вважає, що у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і у апеляційного суду, встановлено не було.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0002360 від 13.12.2019 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4