Справа № 577/4080/19
Провадження № 1-кп/577/481/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" вересня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000894 від 23 серпня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 2 квітня 2003 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 307, ст.69, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

2) 12 березня 2007 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

3) 30 вересня 2008 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

4) 18 січня 2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік;

5) 4 липня 2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць; звільнився з місць позбавлення волі 30 березня 2018 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 198 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Конотопського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 198 КК України та угода про визнання винуватості, укладена 30 серпня 2019 року між прокурором Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_4 .

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 5 вересня 2019 року обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства та угода підлягає затвердженню судом.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 підтримали угоду про визнання винуватості та прохають суд її затвердити.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України і закону, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вважає, що у затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як випливає з положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та (або) закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та (або) закону, в тому числі умови угоди не відповідають інтересам суспільства чи порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

В угоді про визнання винуватості зазначено, що ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винним в тому, що 30 липня 2019 року близько 15 години він перебував на прибудинковій ділянці по АДРЕСА_2 зі своїм знайомим ОСОБА_7 .

Під час розмови ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 придбати у нього за 100 грн 00 коп карабін «ОП СКС» № ЧН001033/ГИ647, ОСОБА_8 , який належить ОСОБА_9 .

На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився та, не маючи при цьому передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, придбав у ОСОБА_7 вищевказаний карабін за 100 грн 00 коп.

Відповідно до висновку експерта № 019/119/6-3/165е від 2 серпня 2019 року є нарізною вогнепальною зброєю - мисливським самозарядним карабіном калібру 7,62x39 мм, придатним до стрільби вищевказаного калібру.,

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на незаконне зберігання придбаного ним карабіну «ОП СКС» 1МоЧН001033/ГИ647, 1949 Р.І., який ОСОБА_5 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XI1, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 12.04.1999 №292, з метою незаконного зберігання умисно переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав на ліжко у кімнаті і став незаконно зберігати, не маючи для цього передбаченого законом дозволу.

Своїми діями, які виразилися у незаконному придбанні карабіну «ОП СКС» № НОМЕР_1 , 1949 Р.І. та подальшому його зберіганні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбаня та зберіганнія вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 30 липня 2019 року близько 15 години ОСОБА_7 шляхом відчинення вхідних дверей проник до будинку АДРЕСА_3 та таємно шляхом вільного доступу вчинив крадіжку належного ОСОБА_9 майна, а саме: чоловічої куртки зеленого кольору марки «GЕ SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995» вартістю 577 грн 00 коп, мобільного телефону марки «Sony Ericson P1I» вартістю 767 грн 00 коп, повербанку марки «Согd DC 5v/2A Y40» з шнуром-переходником до нього вартістю 401 грн 00 коп, у чохлі з силікону.

Цього ж дня, одразу ж після вчинення злочину, ОСОБА_7 перебуваючи поблизу домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , запропонував придбати вказані викрадені речі своєму знайомому ОСОБА_5 , при цьому останній усвідомлював, що запропоновані ОСОБА_7 речі є викраденими та належать ОСОБА_9 , тобто здобуті злочинним шляхом.

ОСОБА_5 на пропозицію ОСОБА_7 погодився та, отримавши викрадене у ОСОБА_9 майно, одразу ж переніс його до будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став його незаконно зберігати, маючи намір у подальшому розпорядитись придбаним у ОСОБА_7 майном на власний розсуд.

Своїми діями, які виразилися в отриманні та зберіганні майна одержаного злочинним шляхом, а саме: чоловічої куртки зеленого кольору марки «GЕ SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995», мобільного телефону марки «Sony Ericson P1I» та повербанку марки «Согd DC 5v/2A Y40» з шнуром-переходником, ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст. 198 КК України - заздалегідь не обіцяне отримання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

В угоді про визнання винуватості, укладеній між прокурором та обвинуваченим 30 серпня 2019 року, в порушення вимог КПК зазначені обставини вчинення злочину іншою особою ОСОБА_7 , а, що 30 липня 2019 року близько 15 години ОСОБА_7 , шляхом відчинення вхідних дверей проник до будинку АДРЕСА_3 та таємно шляхом вільного доступу вчинив крадіжку належного ОСОБА_9 майна, а саме: чоловічої куртки зеленого кольору марки «GЕ SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995» вартістю 577 грн 00 коп, мобільного телефону марки «Sony Ericson P1I» вартістю 767 грн 00 коп, повербанку марки «Согd DC 5v/2A Y40» з шнуром-переходником до нього вартістю 401 грн 00 коп, у чохлі з силікону.

Вказане майно ОСОБА_7 одразу запропонував придбати ОСОБА_5 , який погодився на пропозицію ОСОБА_7 погодився та, отримавши викрадене у ОСОБА_9 майно, одразу ж переніс його до будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став його незаконно зберігати.

Проте у вказаному кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_7 письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначених дій не складалося, обставини вчинення ОСОБА_7 злочину у вказаному кримінальному провадженні не досліджувалися, внаслідок чого ОСОБА_7 не може фігурувати у визнаному судом як доведене обвинуваченні як особа, яка допустила порушення вимог законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за тих обставин, які зазначені у мотивувальній частині угоди про визнання винуватості.

Вказане положення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 3 березня 2016 року у справі № 5-347кс15, згідно якої мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується особа та з урахуванням положень п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК, не повинна порушувати права, свободи інших осіб.

Таким чином, угода, що містить обставини вчинення злочину щодо іншої, крім обвинуваченого, особи, не лише входить у колізію з нормами кримінального процесуального законодавства щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст.ст. 2 і 7 КПК завданням та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Системний аналіз норм Конституції України та КПК України, а також правова позиція Верховного Суду України вказують, що навіть незважаючи на непреюдиційність обвинувального вироку на підставі угоди, ухваленого щодо однієї особи, питання винуватості іншої особи має бути доведено в іншому кримінальному проваджені. При цьому, суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, згідно якої «презумпція невинуватості порушується, якщо судове рішення щодо особи, яка обвинувачується у вчинені кримінального злочину, відображає думку про його винність до того, як його вина була доведена відповідно до закону. Досить навіть за відсутності офіційних висновків того, що є деяке припущення, що суд розглядає обвинуваченого в якості винного» (рішення у справах «Мінеллі проти Швейцарії», «Нераттіні проти Греції», «Діду проти Румунії»).

За таких обставин суд приходить висновку, що умови укладеної між прокурором та ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості, суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства та порушують права, свободи та інтереси інших осіб, а саме, ОСОБА_7 , що заважає ухвалити законне і справедливе судове рішення.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості про визнання винуватості, укладеної 30 серпня 2019 року між прокурором Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 , а судове провадження продовжувати в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 30 серпня 2019 року між прокурором Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000894 від 23 серпня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 198 КК України.

Продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала оскарження не підлягає.

СуддяОСОБА_1