Справа № 199/7126/19
ВИРОК
іменем України

11 вересня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000443 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, із середньою технічною освітою, працюючого не офіційно водієм, одруженого, маючого на утриманні непрацездатну дружину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого і проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6
потерпіла ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 26 травня 2019 року о 19 годині 36 хвилин, керуючи технічно справним вантажним малотонажним фургоном «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.06.2014 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , здійснював рух по вологому асфальтобетонному покриттю проїзної частини Донецького шосе з боку вул. Висоцького у напрямку Кайдацького мосту м. Дніпро, перевозячи у якості пасажира на передньому пасажирському місці ОСОБА_4 .

Під час руху по проїзній частині Донецького шосе, яка пролягає по території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпро, водій ОСОБА_3 , не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не врахувавши дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не обрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу, внаслідок чого під час в`їзду в калюжу з водою, яка розташовувалась у крайній лівій смузі за напрямком його руху, втратив контроль над керуванням автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 та о 19 год. 36 хв. 26.05.2019 на зазначеній дорозі Амур-Нижньодніпровського району у м. Дніпро Дніпропетровської області, в некерованому стані виїхав на розділову смугу з трамвайними коліями, ліворуч за напрямком свого руху, де своєю передньою частиною здійснив наїзд на електроопору №203.

Своїми діями водій ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3.: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.1.: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення п.12.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажиру автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 спричинено, тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла:

-закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, перелому луски скроневої кістки та великого крила клиноподібної кістки ліворуч, переломів зовнішніх та верхніх стінок орбіт (ліворуч зі зміщенням уламків), уламкових переломів стінок гайморових пазух зі зміщенням уламків, перелому кісток носу, переломів виростків нижньої щелепи праворуч та ліворуч зі зміщенням, гемосинусу гайморових, основної та лобної пазух, синців в обох параорбітальних областях, забійно-рваних ран: верхньої повіки правого ока, правої надбрівної дуги та підборіддя, численних синців та саден обличчя, стану після носової кровотечі;
- закритого косого перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків;
- відкритого поперечного перелому правого надколінника зі зміщенням уламків в порожнину колінного суглобу, рваної рани в області правого надколінника та наявністю в ній численних сторонніх тіл (осколки скла);
- відкритих уламкових переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток в середній третині зі зміщенням уламків, масивної рваної рани правої гомілки в середній третині з дефектом м`яких тканин та наявністю в ній численних сторонніх тіл (осколки скла);
-забійно-рваної рани в проекції зовнішньої поверхні правого гомілковостопного суглобу;
- численних поверхневих забійних ран та саден передньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу та гомілки;
-численних саден та гематом тулуба та кінцівок.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які виникли 26.05.2019 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3 «б,м» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 .
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. При цьому обвинувачений, пояснив, що він дійсно 26 травня 2019 року о 19 годині 36 хвилин, керуючи технічно справним вантажним малотонажним фургоном «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності його дружині ОСОБА_4 , здійснював рух по Донецькому шосе з боку вул. Висоцького у напрямку Кайдацького мосту м. Дніпро. При цьому його дружина ОСОБА_4 сиділа у якості пасажира на передньому пасажирському місці . Під час руху по Донецькому шосе, він почав здійснювати маневр випередження, попав у яму із водою, втратив можливість контролювати автомобіль і передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на електроопору №203. Внаслідок ДТП його дружина отримала численні тілесні ушкодження, у тому числі і тяжкі. Наразі він усіма силами допомагає своїй дружині проходити курс реабілітації, оскільки вона не має можливості самостійно себе обслуговувати, а курс лікування буде тривати досить значний час.

ОСОБА_3 просив суд не позбавляти його водійських прав, оскільки він є професійним водієм зі стажем понад 17 років, жодного разу його не притягували до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, він є єдиним годувальником своєї сім`ї, спільних дітей із дружиною вони не мають, син дружини проживає окремо і не має можливості допомагати матеріально. Крім вказаного, наразі через похилий вік його матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 він разом із дружиною проживає разом з нею, та фактично утримує як свою матір так і дружину, яка наразі є непрацездатною,

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показами у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Як вказала потерпіла ОСОБА_4 , 26 травня 2019 року о 19 годині 36 хвилин, її чоловік ОСОБА_3 керував автомобілем «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності. Вони рухались по Донецькому шосе з боку вул. Висоцького у напрямку Кайдацького мосту м. Дніпро. Вона сиділа у якості пасажира на передньому пасажирському місці . Під час руху по Донецькому шосе, автомобіль під керуванням чоловіка попав у яму із водою, і передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на електроопору №203. Внаслідок ДТП вона отримала численні тілесні ушкодження, у тому числі і тяжкі. Наразі вона проходить реабілітацію, не має можливості самостійно себе обслуговувати. Єдиним годувальником у їхній родині являється її чоловік, який окрім неї також матеріально забезпечує свою матір ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою похилого віку та хворіє на онкологічне захворювання. До чоловіка вона жодних матеріальних чи моральних претензій не має. Тому вона наполягала і просила суд не позбавляти водійських прав її чоловіка ОСОБА_3 , оскільки вона та його мати повністю перебувають на його утриманні, а чоловік є професійним водієм, жодного разу його не притягували до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Наразі вона не має змоги самостійно навіть пересуватися, та забезпечувати свої фізіологічні потреби, потребує декількох операцій у тому числі і на щелепі, яка невірно зрослася. Її чоловік у повному обсязі займається її реабілітацією.

Так, відповідно до Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 26.05.2019, , місцем ДТП є м. Дніпро Кайдацький міст е/о 203 де стався наїзд на перешкоду, внаслідок чого у автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 деформовано: дах, передній бампер, лобове скло, передні праві двері, переднє ліве крило.
Відповідно до посвідчення водія НОМЕР_4 від 29.12.2002 ОСОБА_3 має право керувати транспортними засобами категорії АВС.
Автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 належний ОСОБА_4 , відповідно до постанови слідчого від 26.05.2019, визнано речовим доказом та на нього відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2019 накладено арешт.
За результатами Висновку експерта №3324-19 від 28.08.2019, на момент огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували у працездатному стані.

Як вбачається з Виписки із медичної картки амбулаторного(стаціонарного) хворого ОСОБА_4 поступила до стаціонарного відділення «КЗ МКЛ №6» 26.05.2019 із діагнозом Відкрита черепно-мозкова травма, СГМ, відкритий перелом кісток правої нижньої кінцівки - та була виписана 11.07.2019.

У відповідності до Висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 02.06.2019 року №1854 складеному о 21.35 год. 26.05.2019 року, у ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно до постанови слідчого від 14.06.2019 оптичний носій DVD-R «Videx», об`ємом 4.7 gb, на якому міститься інформація щодо обставин ДТП за участю водія ОСОБА_3 та пасажира ОСОБА_4 , - визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів справи.
Під час проведення 15.08.2019 слідчого експерименту ОСОБА_3 у присутності понятих вказав про детальні обставини ДТП, що мала місце 26.05.2019 за його участі де стався наїзд на перешкоду, а його дружина ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

За результатами Висновку експерта №2663е/371 від 28.08.2019 за даними медичної документації, комп`ютерної томографії та рентгенівського дослідження у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла:
-закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, перелому луски скроневої кістки та великого крила клиноподібної кістки ліворуч, переломів зовнішніх та верхніх стінок орбіт (ліворуч зі зміщенням уламків), уламкових переломів стінок гайморових пазух зі зміщенням уламків, перелому кісток носу, переломів виростків нижньої щелепи праворуч та ліворуч зі зміщенням, гемосинусу гайморових, основної та лобної пазух, синців в обох параорбітальних областях, забійно-рваних ран: верхньої повіки правого ока, правої надбрівної дуги та підборіддя, численних синців та саден обличчя, стану після носової кровотечі;

-закритого косого перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків;

-відкритого поперечного перелому правого надколінника зі зміщенням уламків в порожнину колінного суглобу, рваної рани в області правого надколінника та наявністю в ній численних сторонніх тіл (осколки скла);

-відкритих уламкових переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток в середній третині зі зміщенням уламків, масивної рваної рани правої гомілки в середній третині з дефектом м`яких тканин та наявністю в ній численних сторонніх тіл (осколки скла);

-забійно-рваної рани в проекції зовнішньої поверхні правого гомілковостопного суглобу;

-численних поверхневих забійних ран та саден передньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу та гомілки;

-численних саден та гематом тулуба та кінцівок.

Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів частина з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такі, що діяли переважно в область голови, обличчя та правої нижньої кінцівки, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отриманні незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 6МКЛ, тобто і в термін вказаний слідчим у клопотанні.

За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3- «б,м», „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

За результатами Висновку експерта №11/10.1/816 від 23.08.2019, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість запобігти вказаній ДТП для водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху і для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати.

При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з даною ДТП.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді обвинуваченого та потерпілу у суду немає.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його необережні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як такі що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, каяття обвинуваченого ОСОБА_3 до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання. Крім вказаного, ОСОБА_3 безпосередньо після вчинення злочину вживав та наразі вживає активні добровільні дії, спрямовані на надання своїй дружині ОСОБА_4 медичної та іншої допомоги.

Суд розуміє як активне сприяння розкриттю злочину дії винного, спрямовані на те, щоб надати допомогу органу слідства у розкритті злочину та встановленні фактичних обставин.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно з необережності, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, працює неофіційно водієм, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, проживає разом із дружиною та матір`ю похилого віку, які перебувають на його утриманні, до кримінальної відповідальності раніше не притягався ( том №2 а.с. 59), як і до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення на транспорті ( том №2 а.с. 70). Є єдиним годувальником як своєї матері так і дружини ОСОБА_4 . Добровільно своїй дружині ОСОБА_4 , яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні та потребує сторонньої допомоги після ДТП, що підтверджується довідкою №1554 від 09.09.2019 КЗ «Міська клінічна лікарня №9» Дніпропетровської міської ради», - надає фізичну, матеріальну та іншу допомогу спрямовану на найскоріше видужання ( том №1 а.с. 37)

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України із призначенням додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами; позицію потерпілої ОСОБА_4 яка просила не позбавляти волі її чоловіка та категорично заперечувала проти позбавлення його права керувати транспортними засобами, при цьому акцентувала увагу, що саме наявність професії водія у її чоловіка ОСОБА_3 є джерелом існування всієї їхньої родини, а позбавлення чоловіка водійських прав призведе до того, що вона втратить можливість найскорішого видужання; позицію обвинуваченого, який просив суд не позбавляти його волі та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім вищезазначеного, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 України, без призначення додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Не призначаючи додатковий вид покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує конкретні обставини даної справи, особу ОСОБА_3 та виходить з того, що відповідно до записів Трудової книжки ОСОБА_3 , останній є професійним водієм і хоча наразі він офіційно і не працевлаштований, але транспортний засіб є його єдиним джерелом доходу та засобом для існування, як для нього особисто так і його родини, а саме дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( про що свідчить Довідка за підписом голови квартального комітету №17 Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпро). Про те, що ОСОБА_3 є професійним водієм підтвердила і його дружина, потерпіла по справі ОСОБА_4 , яка вказала, що у чоловіка наявні захворювання через які він позбавлений фізично можливості виконувати іншу роботу окрім водія.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, прийшов до висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Наведене у своїй сукупності і дало підставу суду дійти висновку про недоцільність призначення додаткового виду покарання, на думку суду, прийняття іншого рішення призведе до порушення засад виваженості та становитиме надмірний тягар для ОСОБА_7 , а втрата роботи на посаді професійного водія позбавить його родину засобів для існування.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- оптичний носій DVD-R «Videx»- зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- скасувати накладений відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2019 арешт на автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 належний ОСОБА_4 , та повернути за належністю потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 5024.00 гривень (висновок експерта 3324-19 від 28.08.2019) та в сумі 942.06 гривень (висновок експерта №11/10.1/816 від 23.08.2019)
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 -Почтовик

11.09.2019