УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб (у межах строку досудового розслідування) та визначити розмір застави відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 182 КПК України, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 30105 грн.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001118від 07.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2019 близько 20:00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території парку «Херсонська фортеця» у м.Херсоні, переслідуючи прямий умисел, спрямований на противоправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом необхідності здійснити телефонний дзвінок, попросив останню скористатись належним їй мобільним телефоном, на що потерпіла, будучи переконаною в добропорядності намірів ОСОБА_5 , добровільно передала йому мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «MiA2 Lite», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1867-МТ від 26.06.2019 року складає 2984,00 гривень, після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, не маючи з самого початку намірів повертати отримане, заволодів вказаним мобільним телефоном та покинув місце скоєння злочину, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2984, 00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Відомості за даним фактом зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001118від 07.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190КК України.

27.06.2019 року слідчим СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Повідомлення про підозру надіслано у спосіб, передбачений чинним КПК України для вручення повідомлень.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с.Застав`я, Корецького району, Рівненської області, з початковою загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб з обмеженими можливостями не маючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:25.02.2016 апеляційним судом Волинської обл. за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

03.07.2019 року відповідно до ч.1 ст.281 КПК України ОСОБА_5 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що на даний час його місцезнаходження невідоме та останній не з`являється до слідчого без поважних причин.

03.07.2019 року досудове розслідування у даному провадженні зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

Обставини, що вказують на наявність підстав для тримання особи під вартою:

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені корисливого злочину середньої тяжкості, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, є особою раніше судимою за вчинення аналогічного по складу кримінального правопорушення, існують підстави вважати про наявність ризику того, що перебуваючи на свободі останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 у м. Херсоні не має постійного місця проживання, зареєстрований за межами Херсонської області, на даний час перебуває у розшуку та умисно намагається уникнути відповідальності за скоєне, не має стійких соціальних зв`язків (неодружений, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має) існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від суду та органу досудового розслідування, а також впливатиме на потерпілу (яка є неповнолітньою особою), свідків (один із яких до теперішнього часу не встановлений, ймовірно є знайомим підозрюваного) або ж перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі шляхом неналежного виконання покладених на нього обов`язків.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з обставин викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що він не переховувався від органів слідства, про існування відносно нього кримінального провадження йому не було відомо, працював у м. Одеса, проживав у найманому житлі. Періодично телефонував своїм близьким родичам ( за місцем проживання яких він зареєстрований і які були його опікунами до досягнення ним повноліття), і вони не повідомляли, що за їх адресою на його ім.`я надходила кореспонденція. Просив застосувати до нього домашній арешт за його місцем проживання у АДРЕСА_2 .

Захисник в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, просив застосувати щодо підозрюваного особисте зобов`язання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчий у клопотання зазначає, що 27.06.2019р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.2 ст.190 КК України у спосіб, передбачений чинним КПК України для вручення повідомлень, тобто слідчий не зазначив у який спосіб конкретно ОСОБА_5 був повідомлений про підозру.

Однак зі матеріалів доданих до клопотання встановлено, що долучені до матеріалів клопотання документи не містять жодного доказу як вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, так і доказів повідомлення про підозру його у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

До клопотання додана копія квитанції, за якою ОСОБА_5 була направлена підозра за місцем його реєстрації. Проте вказана квитанція не містить відомостей про те, що відправлена була саме підозра, точної адреси отримувача. Відомостей про її вручення клопотання не містить. Крім того, не повернувся пакет із підозрою, як не вручений.

Згідно пояснень слідчого та прокурора підозра була направлена 27 .06.2019року, а згідно іншої квитанції про направлення ОСОБА_5 виклику до слідчого, то він направлений того ж дня о 18годині 55 хвилин, що вказує на формальність виклику ОСОБА_5 до слідчого перед направленням підозри. Доказів направлення інших викликів ОСОБА_5 слідчим не надано.

Щодо обґрунтованості підозри, то докази обвинувачення не є незаперечними, оскільки всі слідчі дії проводилися без участі ОСОБА_5 .

Згідно пояснень ОСОБА_5 у судовому засіданні, які не спростовувалися стороною обвинувачення, його було затримано у м. Одесі біля роботи після закінчення робочого дня, тобто підозрюваного було затримано не в місці, де він переховувався, а в місці, де він перебував відкрито.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 було оголошено у розшук без вжиття заходів щодо його належного виклику до слідчого, оскільки він не переховувався від слідства, а тому слідчий суддя вважає, що відсутній ризик, зазначений прокурором, що підозрюваний умисно намагається уникнути відповідальності за скоєне, оскільки доказів існування такого умислу у підозрюваного суду не надано.

Щодо існування інших ризиків, то доводи слідчого не підтверджуються жодними доказами. Слідчий у клопотанні лише цитує норми Кримінального процесуального кодексу України та висловлює певні припущення, що не може бути покладено в основу обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Щодо ризику впливу підозрюваного на свідків та потерпілих, слідчий суддя вважає, що такий ризик відсутній, оскільки потерпіла допитується в присутності законних представників, психолога. А щодо свідка(якого ще треба встановити), то такий ризик є сумнівним, оскільки підозрюваний вважає, що саме свідок заволодів телефоном потерпілої, а тому малоймовірно, що на свідка можна вплинути з метою, щоб він давав свідчення проти себе.

Підозрюваний має постійне місце роботи у м. Одеса, а відповідно має дохід, наймає житло, забезпечений мобільним зв`язком.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, максимальне покарання за який передбачає позбавлення волі строком до 3 років, але даному ризику можливо запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З урахуванням того, що підозрюваний проживає і працює у м. Одеса, існує ризик виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, але даному ризику можливо запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. У зв`язку із зазначеним слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу..

Керуючись п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177,178,183, 184,194, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в

Відмовити слідчому СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

-Прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-Повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи та про зміну свого номера мобільного телефону.

Встановити строк дії ухвали до 16 грудня 2019року.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти в залі суду.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 30 хвилин 23жовтня 2019року

СуддяОСОБА_1