Справа № 184/1052/19
Номер провадження 1-кп/184/159/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000170 від 02.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка, Солонянського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянина України, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

02.03.2019 приблизно о 03 години 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою з`ясування особистих неприязних стосунків з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до квартири АДРЕСА_3 , де проживає останній.

Після того, як ОСОБА_5 не відчинив двері квартири, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне проникнення до вищевказаної квартири, котра на підставі права власності на нерухоме майно належить ОСОБА_6 , але у вказаному будинку постійно проживає ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день і час, знаходячись біля вікна квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 із застосуванням знайденої металевої труби, розбив скляне вікно, після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, через вікно квартири АДРЕСА_3 незаконно проник всередину житла, де почав з`ясовувати стосунки з ОСОБА_5 , порушивши тим самим гарантоване право ОСОБА_5 на недоторканність житла, передбачене ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, 02.03.2019 близько 03 години 05 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , де мешкає раніше знайомий йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день та час, знаходячись в кухні вищевказаної квартири, ОСОБА_3 побачив на столі мобільний телефон «DODGEE Х5 МАХ» чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_3 з корисливих спонукань виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

В цей же день та час, знаходячись там же і реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 скориставшись тим, що його протиправних дій ніхто не бачить, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, викрав мобільний телефон марки «DODGEE Х5 МАХ» чорного кольору в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар», на рахунку якої грошових коштів не було, який належить ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/65 від 13.03.2019, вартість мобільного телефону марки «DODGEE Х5 МАХ», становить 633 гривні 33 копійки, визначити вартість сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» не надалося можливості.

Після цього, з викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 633 гривні 33 копійки.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та надав показання, що дійсно, вночі 02.03.2019 р. він знаходився по АДРЕСА_4 , де відпочивав разом із своїми друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Оскільки між ним та потерпілим ОСОБА_9 на той час існував конфлікт на ґрунті особистих відносин, вирішив з`ясувати стосунки з останнім. Прийшовши за адресою проживання потерпілого, що знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_5 , він ( ОСОБА_3 ) почав дзвонити та стукати у двері, проте, потерпілий не відчиняв двері. Тоді він ( ОСОБА_3 ) обійшов дім з іншої сторони, і заглянувши у вікна квартири АДРЕСА_6 , побачив, що потерпілий спить. Після чого, він ( ОСОБА_3 ) за допомогою металевої труби, яку знайшов біля будинку, розбив вікно, через яке заліз у середину, щоб поговорити з потерпілим ОСОБА_9 . Потерпілий прокинувся, між ними на ґрунті неприязних стосунків розпочалась бійка. Пізніше, потерпілий вийшов з кімнати, продовжуючи з`ясування неприязних стосунків з ОСОБА_8 , який перебував в цей час на вулиці, в результаті чого останній притягувався до кримінальної відповідальності за нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . В цей час, він ( ОСОБА_3 ), залишившись один у кімнаті, помітив на столі сенсорний телефон чорного кольору, який належав потерпілому, який він поклав у кишеню і покинув приміщення. Наступного дня, зрозумівши, що вчинив не правильно, передав телефон ОСОБА_7 , щоб останній повернув його потерпілому, оскільки він ( ОСОБА_3 ) мав їхати у відрядження. Вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» доведена повністю:

- в незаконному проникненню до житла та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України;

- в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Зазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду в справі № 569/1111/16-к від 18.04.2018 року, згідно пункту 33 якого ? вирішуючи питання про наявність у діях особи ознаки «проникнення», слід звертати увагу на наявність умислу на заволодіння чужим майном. Дана кваліфікуюча ознака має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснювалося з метою заволодіння чужим майном. Проте не можна кваліфікувати як такі, що вчинені з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, дії особи, яка потрапила до житла, іншого приміщення чи сховища без умислу заволодіти чужим майном, однак заволоділа ним.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України: за ч. 1 ст. 162 КК України є злочином невеликої тяжкості; за ч.1 ст. 185 КК України ? злочином середньої тяжкості; наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, працює, неодружений, однак перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів фтизіатра, нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Приймаючи до уваги принципи справедливості, домірності та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, встановленні обставини справи, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, настання позитивних змін в його особистості та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «DODGEE Х5 МАХ», переданий під розписку потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 20 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1