Справа № 760/9350/16-к
Провадження №1-кп/760/178/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2016 року за № 0004965 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні сина 2000 року народження, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.12.2013 року Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі,10.04.2014 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва , звільнений у залі суду на підставі п. »е» ст.ст.1,9 Закону України « Про амністію у 2014 році»;
- 03.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України,до штрафу у розмірі 1700 грн.;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора : ОСОБА_4
захисника : ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, а саме 03.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_3 , 28.04.2016 року приблизно о 11 годині 45 хвилин, перебуваючи у приміщенні навчального корпусу №1 НТУУ «КПІ», що за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 37 бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, по раптово виниклому злочинному умислу направленому на таємне викрадення чужого майна, зайшов у приміщення однієї із аудиторій.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення ОСОБА_3 , 28.04.2016 року приблизно о 11 годині 50 хвилин перебуваючи у приміщенні навчального корпусу №1 НТУУ «КПІ», що за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 37, а саме на першому поверсі в аудиторії №172 переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до столу, де знаходилась без нагляду жіноча сумка потерпілої ОСОБА_7 . Після чого, своєю правою рукою, з вищевказаної сумки повторно таємно викрав гаманець, червоного кольору, якій належав потерпілій ОСОБА_7 , та утримуючи при собі викрадене майно намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення. Але в цей час, дії ОСОБА_3 спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна були викриті свідком ОСОБА_8 , який почав наздоганяти останнього та висловлювати словесну вимогу повернути викрадене майно, але вказану вимогу ОСОБА_3 проігнорував, усвідомлюючи, що його злочинні дії спрямовані на вчинення крадіжки були викриті, розуміючи, що він діє відкрито, утримуючи при собі викрадений гаманець червоного кольору, вартістю 200 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 861 гривень, кредитні картки Ощадбанку» та «Приватбанку» які для потерпілої матеріальної цінності не складають, та продовжуючи свої злочинні дії з метою заволодіння вищевказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення почав тікати, вибігши на вулицю з навчального корпусу, утримуючи при цьому викрадене ним гаманець при собі у руках, але згодом, маючи реальну змогу розпорядитися викраденим майном ОСОБА_3 був затриманий та викрадене майно було вилучено.
Злочинними діями ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 був заподіяний - матеріальний збиток на загальну суму 1061 гривен.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочинів дав послідовні показання як зазначено в обвинувальному акті. Щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.
Протоколом прийняття заяви про злочин від 28.04.2016 року потерпілої ОСОБА_7 .
Протоколом огляду місця події від 28.04.2016 року під час якого у громадянина ОСОБА_8 , як представився ОСОБА_3 було вилучено гаманець потерпілої.
Згідно протоколу огляду предметів від 29.04.2016 року оглянуто та описано гаманець червоного кольору з надписом « Christian Dior Paris», в якому знаходились гроші в сумі 861 грн., кредитні картки на ім`я ОСОБА_7 « Приватбанк» НОМЕР_1 та «Ощадбанк»361472 які передані під зберігальну розписку потерпілій.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_3 від 28.04.2016 року.
Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.
Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі пред`явленого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в силу ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в силу ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, та те, що обвинувачений засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2018 р., за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, який залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 09.01.2019 р., вчинив умисний тяжкий злочин, суд вважає, що підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69,75 КК України, не встановлено, а його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Крім того, враховуючи вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року,судом застосовані вимоги ст. 71 КК України,а саме призначення покарання за сукупністю вироків.
Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів в кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.368-371,373,374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 07.11.2016 року зарахувавши йому в строк попереднє ув`язнення та тримання під вартою, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року до 21.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити без змін у виді тримання під вартою.

Речовий доказ: гаманець червоного кольору з надписом « Christian Dior Paris», в якому знаходились гроші в сумі 861 грн., кредитні картки на ім`я ОСОБА_7 « Приватбанк» НОМЕР_1 та «Ощадбанк» НОМЕР_2 залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1