Справа №463/3596/16-к
Провадження №1-кп/463/37/19
УХВАЛА

23 вересня 2019 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 від 10 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_9 було подано клопотання від 6 грудня 2016 року про проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 для встановлення місця наїзду автобуса Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 на пішоходів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , траєкторії руху автобуса а пішоходів до наїзду, видимості з робочого місця водія при виконанні ним правого повороту із вул. Зеленої на вул. Ш. Руставелі, а також механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди.

Клопотання мотивує тим, що слідчий експеримент проводився лише за участю потерпілої ОСОБА_10 , жодні пояснення, роз`яснення підозрюваного до уваги під час такої слідчої дії не брались до уваги та не надавались. Так, за результатом слідчого експерименту за участі як обвинуваченого так і потерпілої можна отримати вихідні дані, для того, щоб експерт реально зміг оцінити чи є технічно спроможними як покази потерпілої так і обвинуваченого, оскільки автотехнічна експертиза та допит експертів під час судового розгляду не дають однозначної відповіді щодо причини та винуватця даної дорожньо-транспортної пригоди.

Захисник ОСОБА_5 , обвинувачений, представник цивільного відповідача в судовому засіданні підтримали вказане клопотання.

Прокурор, потерпілі та представник потерпілої ОСОБА_8 проти клопотання заперечили.

Окрім цього, 11 червня 2019 року до суду поступило клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про проведення експертизи.

Клопотання мотивує тим, що з врахуванням даних, отриманих із матеріалів кримінального провадження, а також, сфальсифікованого, на думку захисту, слідчого експерименту з потерпілою було проведено експертизу, яка не повно відобразила дані про механізм наїзду автобуса на потерпілу ОСОБА_11 . Окрім того, у висновках Київського науково-дослідного інститут судових експертиз містяться ряд неточностей та протиріч. Зокрема, експерти зазначили, що у водія була технічна можливість уникнути наїзду на потерпілих згідно п.12.3 ПДР. При цьому, такий висновок вони зробили лише одним фактором швидкістю автобуса. В той же час ними не було взято до уваги фізичну можливість чи неможливість виявити пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на проїжджій частині з правої сторони від автобуса. А тому необхідно було провести слідчий експеримент. Крім цього, у висновку експерти не повно вказують найменування автобуса, зокрема, ОСОБА_12 керував автобусом Рено PR112, дана модель випускалась з 1993 по 1999 роки, і випуск цієї моделі було зупинено з метою модернізації та усунення певних недоліків, в тому числі, розташування дзеркал заднього виду. Тому, на підставі наведеного, з метою встановлення фактичних обставин справи методами, які відповідають чинному законодавства і не порушують право на справедливий судовий розгляд жодного учасника кримінального провадження, просить після проведення слідчого експерименту призначити автотехнічну експертизу на предмет встановлення наступних обставин:

- Який розмір (висота, ширина, характеристики дзеркальної площини) і розташування дзеркал заднього виду автобуса Renault PR112 з урахуванням того, в якому положенні дзеркала заднього виду автобуса перебували в момент ДТП?

- Який кут огляду дзеркал заднього виду автобуса Renault PR112 з урахуванням того, в якому положенні дзеркала заднього виду автобуса перебували в момент ДТП?

- Які об`єкти видно в правому дзеркалі заднього виду, включаючи елементи транспортних засобів, які рухаються за автобусом Renault PR112 і елементи самого транспортного засобу Renault PR112?

- Розташування дзеркал заднього виду автобуса Renault PR112 щодо дорожнього покриття з урахуванням того, в якому положенні дзеркала заднього виду автобуса перебували в момент ДТП??

- Чи можливо і за яких умов можливо побачити і розглянути в правому дзеркалі заднього виду автобуса Renault PR112 пішохода, різко наближається до передньої правої двері автобуса, з урахуванням того, в якому положенні дзеркала заднього виду автобуса перебували в момент ДТП?

- 3 урахуванням всіх фактичних обставин ДТП, відображених на розкадруванні Львівського НДІСЕ встановити, чи мав фізичну можливість водій автобуса Renault PR112, який рухався зі швидкістю 10-15 км/год, ОСОБА_4 передбачити, встановити наміри пішохода ОСОБА_10 і встигнути запобігти наїзду на загиблу Вероніку шляхом екстреного гальмування?

- Чи мав фізичну можливість водій ОСОБА_4 попередити і запобігти наїзду на загиблу дитину шляхом екстреного гальмування, враховуючи час, швидкість і напрямок переміщення ОСОБА_10 , що тягла за собою загиблу ОСОБА_13 , в бік автобуса?

- Чи мав фізичну можливість водій ОСОБА_4 попередити і запобігти наїзду на загиблу дитину шляхом екстреного гальмування, якщо припустити, що ОСОБА_4 мав можливість побачити ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у праве дзеркало заднього виду враховуючи час, швидкість переміщення ОСОБА_10 з загиблою ОСОБА_11 в бік автобуса і їх місцеположення з правої сторони автобуса, враховуючи той факт, що передні праві двері автобуса були перекриті пасажирами?

Крім того, адвокатом ОСОБА_5 також подано клопотання про проведення експертизи без зазначення мотивів. В судовому засіданні захисник зазначив, що всі питання викладені у клопотанні обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 , обвинувачений, представник цивільного відповідача в судовому засіданні підтримали вказані клопотання.

Прокурор, потерпілі та представник потерпілої ОСОБА_8 проти клопотань заперечили.

Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 26 липня 2016 року було проведено слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_10 , в ході якого складено протокол слідчого експерименту від 26 липня 2016 року.

Відповідно до положень ч.3 та ч.4 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

З клопотання вбачається, що захист пропонує провести вказану слідчу дію з метою встановлення місця наїзду автобуса Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 на пішоходів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , траєкторії руху автобуса а пішоходів до наїзду, видимості на пішохідний перехід з робочого місця водія при виконанні ним правого повороту із вул. Зеленої на вул. Ш. Руставелі, а також механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що вказані обставини слідчим були перевірені під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілої. Перевірити інші фактичні дані, в тому числі відомості, викладені обвинуваченим ОСОБА_4 слідчий не міг, оскільки обвинувачений скористався своїм правом, наданим положеннями ст.63 Конституції України, жодних показів про механізм наїзду на пішоходів не зазначав.

Окрім того, вся подія пов`язана із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 10 червня 2016 року біля 16 год. 30 хв. на перехресті вулиць Зеленої-Ш.Руставелі у м. Львові, в результаті якої відбувся наїзд автобуса «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_2 на малолітню ОСОБА_13 зафіксована на відео реєстратор службового автомобіля інспекторів УПП м. Львова, який рухався позаду автобуса. При цьому, як на досудовому розслідуванні, так і в судовому засіданні в процесі проведення експертиз, вказаний відеозапис детально по-кадрово був досліджений експертами, описано рух транспортного засобу та рух пішоходів до зіткнення та описано сам процес дорожньо-транспортної пригоди.

А тому суд вважає, що клопотання є безпідставним та його слід відхилити.

Що стосується клопотань про призначення експертиз

Відповідно до положень ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Як вбачається із матеріалів справи, органом досудового слідства було проведено судово-медичну експертизу трупа дитини №505/2016 (а.с.95-97), судово-автотехнічну експертизу 2858 (а.с.100-103), судово-криміналістичну експертизу відео-, звукозапису №2862 (а.с.106-107), судову транспортно-трасологічну експертизу №3167 (а.с.109-111), судово-автотехнічну експертизу №2863 (а.с.113-117).

За клопотанням учасників процесу, в тому числі, обвинуваченого та його захисника, у справі було проведено комплексну фото-відео-технічну медико-криміналістичну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із залученням експертів Головного Бюро судово-медичної експертизи.

Окрім того, за клопотанням захисника обвинуваченого судом було прийнято рішення про допит експертів для роз`яснення наданих висновків.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що наданий висновок є неповним чи суперечить матеріалам кримінального провадження не підтверджено фактичними даними. Окрім того, обвинуваченим нав`язується дослідження обставин справи, які не потребують спеціальних знань, такі як розмір і розташування дзеркал автобуса, інші технічні параметри та факти, які не мають відношення до механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Що стосується мотивів проведення інженерно-психологічної експертизи, хоч обвинуваченим названо цю експертизу інженерно-психологічною, але питання поставлені експертам стосуються механізму утворення дтп, а не психологічних особливостей учасників дтп і такі вже досліджувались у останній експертизі. Окрім того, у мотивах її призначення обвинуваченій посилається на твердження, які він не наводив в судовому засіданні, так як не надавав покази, а також які не підтвердженні матеріалами кримінального провадження, зокрема в тому, що « ОСОБА_10 вирішила наздоганяти автобус з дітьми, підбігла з правого боку за межами пішохідного переходу за передніми правими дверима автобуса, де він фізично не міг її бачити».

Окрім того, клопотання захисника про проведення інженерно-психологічної експертизи не місить ні мотивів, ні питань, які необхідно з`ясувати в ході проведення експертизи.

А тому, суд приходить до висновку про безпідставність вказаних клопотань, у зв`язку із чим їх слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 240, 242, 333, 392 КПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання захисників ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про проведення слідчого експерименту відмовити.

Суддя: ОСОБА_1