У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вітебськ Республіки Білорусь, є громадянином Республіки Білорусь, має тимчасову посвідку на постійне проживання на території України, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000402.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого відмовлено. Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, задовольнивши клопотання слідчого Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ст. 177 КПК України.
Зокрема, доказом наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що підозрюваний ОСОБА_6 не має на утриманні неповнолітніх дітей, ніде не працевлаштований, не є громадянином України, тобто не має стійких соціальних зв`язків, та враховуючи те, що на даний час в певних областях України встановлений режим операції об`єднаних сил, в межах якої перетин кордону належним чином не здійснюється, дає підстави вважати, що підозрюваний, з метою ухилення від кримінального покарання, може зникнути з місця проживання.
Доказом наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що під час досудового розслідування вилучені не всі речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, що може свідчити про їх знищення зі сторони підозрюваного.
Доказом наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків шляхом їх залякування, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , яка вказує, що саме ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження по тулубу та голові ОСОБА_10 .
Доказом наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що підозрюваний ОСОБА_6 жодним чином не сприяє органам досудового розслідування повно, всебічно та неупереджено проводити досудове розслідування, не визнає своєї вини за наявності беззаперечних доказів її вчинення саме ним.
Крім цього, на даний час по кримінальному провадженню проводяться слідчі (розшукові) дії, з метою доведення вини ОСОБА_6 у вчиненні інших кримінальних правопорушень, а саме нанесенню тілесних ушкоджень особі, яка проходить свідком по даній справі, а саме ОСОБА_9 , що в свою чергу свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Звертає увагу на характер спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, а саме малокрів`я внутрішніх органів, перелом правої скроневої кістки, множинні переломи ребер з гемопневмотораксом, согетана тупа травма голови та тулубу з розривом печінки, що свідчить про особливу жорстокість підозрюваного та нелюдське ставлення останнього до особи протилежної статі.
Вважає, що на даний час наявні всі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати здійснювати кримінальне провадження, що в свою чергу у повному обсязі підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Слідчим суддею належним чином не досліджено речові докази, документи та показання свідків, наявні у матеріалах кримінального провадження.
Більш м`яка міра запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000402, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2019 р., в період часу з 14.00 год. до 19.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представляється можливим) ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на підґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на вбивство ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні їх наслідки і припускаючи їх настання, з достатньою силою, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови і обличчя ОСОБА_10 , яка в цей час знаходилась в положенні сидячи відносно нього, від чого остання впала на землю.
Після чого, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати умисел на вбивство, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і припускаючи їх настання, наніс ОСОБА_10 ще не менше трьох ударів ногами в область голови та не менше трьох ударів в область тулуба з правої сторони, таким чином спричинивши смерть останньої.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 30, смерть ОСОБА_10 настала внаслідок нападу з метою убивства чи нанесення тілесних ушкоджень, а причинами її смерті є: малокрів`я внутрішніх органів; перелом правої скроневої кістки; множинні переломи ребер з гемопневмотораксом; сочетана тупа травма голови та тулубу з розривом печінки.
30.05.2019 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
31.05.2019 р. слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим начальником Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливого тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, не має постійного джерела доходів, є громадянином іншої держави та перебуваючи на волі може зникнути з місця свого проживання та вжити заходів до схилення свідків в бік свого виправдання, про що свідчить той факт, що один зі свідків є його знайомим та підтримує з ним дружні відносини.
Слідчий суддя, врахувавши обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, наявність у нього постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики за місцем проживання, того факту, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування не затримувався, а після повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину та отримання клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою самостійно, без будь-якого примусу, з`явився до суду для участі в судовому засіданні, свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися від органів досудового розслідування, суду, виняткових і достатньо переконливих підстав, які дали б можливість вважати, що ОСОБА_6 буде намагатися ухилятися від суду чи слідства та вчиняти інші злочини, впливати на свідків, перешкоджати встановленню істини під час розслідування вказаного кримінального провадження не наведено, дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, може бути усунуто шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом, матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема дані протоколів огляду місця події від 30.05.2019 р., допиту свідка ОСОБА_9 від 31.05.2019 р., лікарського свідоцтва про смерть № 30 від 31.05.2019 р., повідомлення про підозру від 31.05.2019 р. та інші матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру.

Проте, прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не навів обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Натомість ОСОБА_6 намагався викликати швидку допомогу ОСОБА_10 та нікуди не зникав до приїзду працівників поліції, добровільно залишився в Очаківському ВП ГУНП в Миколаївській області до оголошення йому підозри та отримання клопотання про обрання запобіжного заходу, має постійне місце мешкання, сім`ю, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу начальника Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3