Справа № 145/1028/19
Провадження №1-кп/145/112/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 01.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000125, відносно вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянином України, уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , раніше несудимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, достовірно знаючи, що патрони до нарізної зброї є бойовими припасами, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, маючи умисел на незаконне поводження із бойовими припасами, в порушення вимог п. 1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 за № 2471-XII, відповідно до якого громадяни набувають права власності на набої до вогнепальної зброї, придбані ними з відповідного дозволу органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 21-річного віку, також в порушення вимог розділу II пп. 8.8 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, яким передбачено зберігання набоїв до вогнепальної зброї, не маючи відповідного дозволу, наявність якого передбачена п. 2 положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, яка визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, облік, носіння, перевезення і використання зброї та інших предметів, щодо яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування, діючи умисно, з часів проходження військової служби залишив собі на зберігання 94 бойових патрони трьох різних калібрів, таким чином навмисно, незаконно придбав бойові припаси.

31.05.2019 під час санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та користувачем якого є ОСОБА_4 , з гаражного приміщення було виявлено та вилучено 94 бойових патрони трьох різних калібрів до нарізної вогнепальної зброї, які останній зберігав без відповідних дозвільних документів в гаражному приміщенні свого домоволодіння.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи №190 від 07.06.2019 встановлено, що 94 бойових патрони, які були вилучені під час обшуку домоволодіння ОСОБА_4 , є боєвими припасами до нарізної вогнепальної зброї, що придатні для стрільби:

- 13 патронів є гвинтівочними патронами калібру 7,62x53 мм., призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон. Виготовлені на заводі в м. Новосибірськ, 1977 року випуску;

- 31 патрон є автоматичними патронами калібру 5,45x39 мм, зразка 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АК-74, РПК-74»). Виготовлені на заводі в м. Ульянівськ, 1982 року випуску.

- 50 патронів є малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ 8», «ТОЗ 8м», «ТОЗ 11», «ТОЗ 99», «ТОЗ 17», «ТОЗ 78» та іншої зброї під даний патрон. Виготовлені на заводі м. Клімовськ.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.263 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції.
ОСОБА_4 дав показання, що дійсно з часів проходження військової служби залишив собі на зберігання 94 бойових патрони трьох різних калібрів, які під час обшуку працівниками поліції було виявлено та вилучено в його гаражі. У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинуваченого є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

протоколом обшуку від 31.05.2019 р., відповідно до якого в АДРЕСА_1 , де зареєстрований та користувачем якого є ОСОБА_4 , в гаражі було виявлено та вилучено 94 бойових патрони трьох різних калібрів до нарізної вогнепальної зброї;

висновком судово-балістичної експертизи №190 від 07.06.2019, відповідно до якого 94 бойових патрони, які були вилучені під час обшуку домоволодіння ОСОБА_4 , є боєвими припасами до нарізної вогнепальної зброї, що придатні для стрільби: 13 патронів є гвинтівочними патронами калібру 7,62x53 мм, призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон. Виготовлені на заводі в м. Новосибірськ, 1977 року випуску; 31 патрон є автоматичними патронами калібру 5,45x39 мм, зразка 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АК-74, РПК-74»). Виготовлені на заводі в м. Ульянівськ, 1982 року випуску; 50 патронів є малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ 8», «ТОЗ 8м», «ТОЗ 11», «ТОЗ 99», «ТОЗ 17», «ТОЗ 78» та іншої зброї під даний патрон. Виготовлені на заводі м. Клімовськ;

постановою про приєднання речових доказів до кримінального провадження від 05.06.2019 р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен нести відповідальність за ч.1 ст.263 КК України, оскільки придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 (раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільнонебезпечне діяння, запевнення в подальшому не вчиняти злочини, обставин, які обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:13 патронів калібру 7,62 мм, 31 патрон калібру 5,45 мм та 50 патронів калібру 5,6 мм, передані до складу озброєння УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок за проведення експертизи зброї.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги , судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_5