ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1559/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа №639/4590/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
(про відмову у відкритті провадження)
9 вересня 2019 року м. Харків
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ув`язненого ОСОБА_3 , 1961 р.н., щодо незаконного тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та негайне звільнення з-під варти , -
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ув`язненого ОСОБА_3 , 1961 р.н., щодо незаконного тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та негайне звільнення з-під варти.
Від ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року надійшла апеляційна скарга, в якій він просить розглянути його апеляційну скаргу та видати наказ про звільнення його з-під варти.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Ст.ст. 307, 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Можливість оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, зазначеною правовою нормою не передбачена.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно ч. 5 ст. 399 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ч.1 ст.9, ст.309, ст.307, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя,-
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 липня 2019.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку згідно до положень ст. ст. 424, 426 КПК України.

Суддя ОСОБА_2