Провадження № 1-кс/712/8853/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкас ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0006452 від 21.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року до слідчого судді звернувся слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтовано тим, що в Черкаському відділі поліції розслідується кримінальне провадження № 0006452.
Під час досудового розслідування встановлено, що до Черкаського відділу поліції надійшла заява гр. ОСОБА_4 про те, що протягом 2017-2018 р. особа на ім`я ОСОБА_6 шахрайським шляхом намагається заволодіти його майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , подавши позов до суду позовну заяву про звернення стягнення на майно нібито за борговими зобов`язаннями.
Також встановлено, що 08.06.2018 року Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області за зверненням ОСОБА_4 було внесено відомості до ЄРДР № 0004180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, але у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування кримінальне провадження було закрите.
Водночас слідчим було встановлено, що Соснівським районним судом м. Черкаси 15.02.2018 року було ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ОСОБА_6 у розмірі приблизно 12 000 доларів США відповідно до розписки. Проте отримання та підписання вказаної боргової розписки ОСОБА_4 заперечує.
Із змісту заяви ОСОБА_4 про вчинення злочину також стало відомо, що 13.04.2018 року до нього приходила приватний судовий виконавець ОСОБА_7 , яка повідомила ОСОБА_4 про наявність вказаного заочного рішення та вимагала погасити борг або ж віддати належну йому квартиру що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .
На думку слідчого, наразі існує велика ймовірність вчинення ОСОБА_6 дій щодо заволодіння квартирою ОСОБА_4 , що є підставою для накладення арешту на таке нерухоме майно на час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.
У судовому засіданні слідчий та власник майна ОСОБА_4 клопотання підтримали.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна - є тимчасове позбавлення обвинуваченого можливості відчужувати певне особисте майно за ухвалою суду, до скасування арешту майна, у встановленому законом порядку.
Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб та як зазначено в статті 171 КПК України вказати - перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Слідчим суддею встановлено, що 21 листопада 2019 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 3 ст. 190 КК України, відповідно до яких до поліції надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він заявляє про те, що протягом 2017-2018 років особа на ім`я ОСОБА_6 шахрайським шляхом намагається заволодіти його квартирою АДРЕСА_1 , подавши позов до суду про звернення стягнення на майно за невиконання боргового зобов`язання.
Згідно з протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_4 від 22 листопада 2019 року, 13.04.2018 року до нього приходила приватний виконавець ОСОБА_7 , яка повідомила про наявність заочного рішення Соснівського районного суду м.Черкаси про стягнення боргу на користь ОСОБА_6 та вимагала погасити борг або ж віддати належну йому квартиру що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Водночас особу на ім`я ОСОБА_6 він не знає та не складав боргових розписок.
15 лютого 2018 року Соснівським районним судом м.Черкаси було ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 боргу, але таке заочне рішення було скасовано судом і на даний час розгляд справи не завершено.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий посилався на необхідність забезпечення збереження об`єкту можливо вчиненого злочину квартири, яка відповідає ознакам ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки належна ОСОБА_4 квартира АДРЕСА_1 з великою долею ймовірності є об`єктом можливо вчиненого щодо ОСОБА_4 злочину за ч. 3 ст. 190 КК України, то на таке нерухоме майно необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст.131-132, 167, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1