У Х В А Л А
Іменем України

19 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника ОСОБА_3

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Застиктревелтур», про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2019 року по справі № 761/35179/19, в межах кримінального провадження № 0000991,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що слідчими СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000991.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 13.09.2019 року по справі № 761/35179/19 було накладено арешт на автобус «Volvo В10М», н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Застиктревелтур».

Заявник зазначає, що автобус використовується в господарській діяльності товариства. Накладення арешту на майно без передачі його на відповідальне зберігання власнику призводить до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Застиктревелтур», а відтак адвокат ОСОБА_3 просить слідчого суддю передати на відповідальне зберігання власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Застикревелтур» автобус «Volvo В10М», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Білорусь).

В судовому засіданні заявник клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розгляду.

Вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, 13 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на автобус «Volvo В10М», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Білорусь), який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Застикревелтур», в межах кримінального провадження № 0000991.

Накладений арешт мав на меті збереження речового доказу, а саме автомобіля.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи викладене, обставини розслідуваного кримінального провадження слідчий суддя вважає, що арешт на транспортний засіб накладено обгрунтовано.

Разом з тим, враховуючи, що на даний час, як зазначає заявник, та не спростовано прокурором у судовому засіданні, усі необхідні слідчі дії з арештований майно проведено, та враховуючи, що накладений арешт на транспортний засіб призводить до значник збиків його власнику під час здійснення підприємницької діяльності, слідчий суддя вважає за можливе передати на відповідальне зберігання власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Застикревелтур» автобус «Volvo В10М», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Білорусь).

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Застиктревелтур», про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2019 року по справі № 761/35179/19, в межах кримінального провадження № 0000991 - задовольнити.
Передати на відповідальне зберігання власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Застикревелтур» автобус «Volvo В10М», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Білорусь), на який ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2019 р. по справі №761/3579/19 у кримінальному провадженні №0000991 накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1