В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 22 серпня 2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», який розташований по проспекту Павла Тичини, 1-в, в м. Києві, підійшов до полиці торгівельного ряду з продуктовими товарами, у цей момент, у нього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме: сиру Wyke Farms Чеддер білий м`який 51% кор/мол, вагою 0,288 кг, вартістю 87,02 грн; сиру Wyke Farms Чеддер витриманий 51% кор/мол, вагою 0,23 кг, вартістю 87,02 грн; курки гриль В. вагою 1,064 кг, вартістю 93,10 грн; кабаноси Дмитрук оригінал свинні в/к, 2 шт., вартістю 83,32 грн; ковбаски Tarczynski Kabanos ExcI зі свинини с/к, 1 шт., вартістю 64,99 грн., які помістив до власного рюкзака та пройшов через касову зону не розрахувавшись за товар.
ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки був зупинений працівником охорони.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 22 серпня 2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебував у приміщенні магазину «Сільпо», який знаходиться по вулиці Тичини, 1в, побачивши на торгових полицях даного магазину продукти харчування, вирішив їх викрасти, з метою вжити, оскільки на той час не був працевлаштований, не було грошей для їх придбання, підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, жалкує, що так вчинив, не розумів, що коїть, щиро розкаявся у скоєному.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів, а саме: письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі і тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 , вищезазначених даних про його особу, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення можливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИ В :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя