Справа № № 573/1453/19
Номер провадження 1-в/585/270/19
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

07 жовтня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Білопільської районної ради «Білопільська центральна районна лікарня» ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної примусової допомоги ОСОБА_6 , 1977 року народження,-

В С Т А Н О В И В :

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Білопільської районної ради «Білопільська центральна районна лікарня» ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної примусової допомоги ОСОБА_6 1977 року народження. Заява мотивована тим, що питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру. ОСОБА_6 , 1977 р.н. був оглянутий комісією лікарів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» 06.08.2019 року та встановлено діагноз «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного враження головного мозку зі значним зниженням інтелекту та пам`яті та вираженими характерологічними змінами особистості» F.07.84. За рішенням комісії лікарів може бути виписаний додому для продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. При цьому в висновку лікарів зазначено, що ОСОБА_6 був доставлений до КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарні м.Ромни» 21 вересня 2018 року згідно направлення районного психіатра даний пацієнт на контрольні огляди не з`являвся, вів жебрацький спосіб життя. Враховуючи, що вдома пацієнт лікування не приймав, зловживав спиртними напоями та погано харчувався, відновилась органічна галюцінаторно-параноїдна симптоматика, яка погано редукувалась стандартною протипсихотичною терапією. Але починаючи з липня 2019 року в ОСОБА_6 відмічається поступове поліпшення стану, яке на даний час має тривалий характер.
В судове засідання лікар-психіатр ОСОБА_5 не прибула, надала клопотання про розгляд справи без її участі.
Прокурор в засіданні заперечував проти продовження примусових заходів медичного характеру. Вважав, що відсутні будь-які дані про суспільну небезпечність ОСОБА_6 та потребу їх застосування. Крім цього, сплив шестимісячний строк, протягом якого можна було продовжити примусові заходи медичного характеру.
В судовому засідання адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження примусових заходів медичного характеру, вважав, що це підстраховка лікарні для утримання ОСОБА_6 в лікарні. Крім цього пройшов строк можливого продовження примусових заходів.
ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо продовження примусових заходів медичного характеру. В той же час ОСОБА_6 підтримав думку адвоката.
В судовому засіданні допитаний як спеціаліст лікар-психіатр 1 ОСЛ м. Ромни ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_6 потрапив до закладу на лікування за власною заявою і лікувався в закладі з початку у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а потім у зв`язку з тим що йому оформляли групу інвалідності. Дане лікування не пов`язане з примусовими заходами медичного характеру.
Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів з розгляду матеріалів кримінального провадження апеляційного суду Сумської області від 27 квітня 2018 року замінено примусові заходи медичного характеру визначені ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 27.07.2017 року відносно ОСОБА_6 з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку.
З інформації лікарів-психіатрів 1 ОСЛ від 06 серпня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_6 , 1977 р.н., має діагноз: «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного враження головного мозку зі значним зниженням інтелекту та пам`яті та вираженими характерологічними змінами особистості» F.07.84. Враховуючи наявність у ОСОБА_6 малопродуктивного мовного контакту внаслідок зниження інтелекту та пам`яті, непостійну наявність здорових галюцинацій, до яких він ставиться критично, є емоційно збідненим, інструкції виконує під наглядом медичного персоналу, за собою слідкує недостатньо, інтелект та пам`ять в деяких сферах знижені до вираженого ступеню, критика знижена, останній, може бути виписаний додому для продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно із ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує неохідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Як передбачено ч. 3,4 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
Вислухавши думку сторін, суд вважає, що заява про продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної примусової допомоги строком на 6 місяців задоволенню не підлягає.
Такий висновок суду ґрунтується на тих обставинах що в заяві лікаря взагалі відсутнє будь-яке обґрунтування потреби у продовженні примусових заходів медичного характеру. Крім цього, до заяви не додано висновок комісії лікарів психіатрів про необхідність продовження примусових заходів медичного характеру. Окремо слід відмітити, що строк вирішення питання про продовження примусових заходів медичного характеру сплив ще в кінці жовтня 2018 року, коли закінчився шестимісячний строк дії ухвали Апеляційного суду Сумської області. Даних про те, що суд продовжував примусові заходи медичного характеру до матеріалів не додано.
Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, -
У Х А Л И В:

В задоволенні заяви про продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної примусової допомоги строком на шість (6) місяців відмовити.
Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.

Суддя ... - підпис-
Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1