Справа № 344/3000/19
Провадження № 1-кп/344/530/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, РНКОПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2017 року приблизно о 22год. ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому надавав послуги перевезення пасажирів, вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському

місці на території «Автостанції», що по вул. Юності, 18 в м. Івано-Франківськ, з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_7 та розпочав до неї безпричинно та образливо чіплятись, що виразилось у нецензурній лайці в бік потерпілої, в результаті чого між ними виникла словесна суперечка. Під час словесного конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці, поводячись нахабно, грубо порушуючи громадський порядок, проявив особливу зухвалість, безпричинно наніс кілька ударів кулаками в область обличчя та голови ОСОБА_7 , схопив її руками за плече і кинув на землю. Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_7 лежить на землі та не чинить йому опору, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, вражаючись нецензурною лайкою в бік потерпілої, наніс декілька ударів ногами по тілу потерпілої, спричинивши їй згідно з висновком експерта № 18/776/17-Д від 10 січня 2018 року тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянках голови та обох рук, синців в ділянках голови, лівої руки та обох ніг, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення 06 листопада 2017 року близько 22год. на території «Автостанції», що по вул. Юності, 18 в м. Івано-Франківськ, хуліганських дій щодо потерпілої ОСОБА_7 . У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу та дають можливість вирішити долю речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; вперше притягується до кримінальної відповідальності; тимчасово не працює; не одружений; на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий, а також факт ухилення обвинуваченого від суду.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладеними відповідно до ухвали суду від 19.03.2019 року обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: два оптичні носії з файлами (постанова слідчого від 06.03.2018 року) зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1