Справа 350/1960/18
Номер провадження 1-кп/350/36/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000313, яке внесене в ЄРДР 05.08.2017, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я потерпілому.
Злочин вчинено за наступних обставин.
05.08.2017, приблизно о 00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Сваричів в урочищі «Мочар», а саме на вулиці Пушкіна, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень через неприязні відносини в ході конфлікту, який сам же і спровокував, руками зловив потерпілого ОСОБА_6 за одяг та руку і почав шарпати і штовхати його, після чого наніс останньому один удар кулаком в голову, від якого ОСОБА_6 впав на землю, проте ОСОБА_3 , не зважаючи на це, почав наносити йому численні удари руками і ногами по всьому тілу. Після цього обвинувачений ОСОБА_3 разом з жителем с.Сваричів ОСОБА_8 , посадили потерпілого ОСОБА_6 в автомобіль ОСОБА_3 , та відвезли в с. Сваричів, де на перехресті вул. Коркова та вул. Довга, конфлікт продовжився. Під час цього конфлікту ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя. В результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми із струсом головного мозку, які згідно висновку експерта № 205 від 27.09.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також садно, рана та синці в ділянці голови, крововилив під кон"юнктиву правого очного яблука, крововилив під кон"юнктиву лівого очного яблука, синець верхньої губи, синець лівої вушної раковини, синець в ділянці грудної клітки зліва, синець правої сідниці, які згідно висновку експерта № 205 від 27.09.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, дав показання про те, що 04.08.2017 приблизно о 17.00 год. йому подзвонив потерпілий ОСОБА_9 і запитав, чи має він деякі будматеріали, на що він відповів, що має, і погодився привезти їх потерпілому додому. Після цього вони з потерпілим поїхали на річку купатися, а потім разом та з ОСОБА_10 косили пшеницю. Після закінчення роботи, поїхали до його батька вечеряти. Під час вечері ОСОБА_6 вживав багато спиртних напоїв, у зв`язку із чим впав із крісла і вдарився до кута кухні, проте встав і продовжив вживати алкогольні напої. Після цього він сказав, що їм вже пора іти. Креховецький взяв ОСОБА_11 під руки, щоб допомогти іти, однак останній не втримався на ногах і ще раз впав зі сходів та вдарився головою до криниці, після чого піднявся і сів у машину. Далі вони з потерпілим приїхали до ОСОБА_8 де ОСОБА_6 продовжував вживати алкоголь. Трохи пізніше він вийшов з ОСОБА_8 на вулицю покурити, а коли повернулись то побачили, що ОСОБА_6 немає за столом. Потім ОСОБА_6 зателефонував і сказав, що він не знає де знаходиться. Вони з ОСОБА_8 поїхали шукати потерпілого і випадково побачили його біля будови ОСОБА_12 . Оскільки потерпілий не захотів заходити в машину, він разом з ОСОБА_8 примусово посадили його в машину і повезли додому. По дорозі машина заїхала в канаву, а через деякий час прийшли дружина і мати потерпілого, які стверджували, що він побив ОСОБА_6 . В дійсності він не бив потерпілого , а те, що в ОСОБА_6 є тілесні ушкодження то припускає, що потерпілий, будучи в стані алкогольного сп"яніння, неодноразово падав і сам собі заподіяв ушкодження.Просить суд виправдати його, однак якщо суд все таки прийде до переконання що він винуватий у вчиненні злочину, то просить застосувати до призначеного покарання Закон України «Про амністію у 2016 році». Цивільний позов також вважає таким, що не підлягає до задоволення мотивуючи тим, що відсутність вини у скоєнні злочину виключає можливість задоволення цивільного позову.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України доведена показаннями потерпілого та свідків, іншими доказами. Так винуватість ОСОБА_3 доказана:
-показаннями потерпілого про те, що 04.08.2017 він зустрівся із обвинуваченим, вони разом поїхали на ріку покупатись, а потім разом допомогли батьку ОСОБА_3 із косінням пшениці, де їм допомагав ОСОБА_10 -племінник обвинуваченого. Після закінчення роботи, всі разом поїхали до батька ОСОБА_3 додому вечеряти, де вони вживали спиртні напої. Після цього він і ОСОБА_3 поїхали до ОСОБА_8 , де продовжили вживати алкогольні напої. Будь-якого конфлікту між ними не виникало. Оскільки ОСОБА_3 не хотів іти додому, тому він сам пішов пішки навпростець додому через урочище «Мочар» дорогою, яка проходить біля плану на забудову ОСОБА_12 . В цьому місці на нього зненацька засвітили фари автомобіля ОСОБА_3 . Авто різко зупинилося, з нього вибігли обвинувачений ОСОБА_3 та його швагро ОСОБА_8 і почали на нього кричати: «То ми тебе маємо шукати»?. Після цих слів обвинувачений одразу кулаком в голову наніс йому удар, від якого він впав на землю, після чого ОСОБА_3 став наносити йому численні удари руками і ногами по всьому тілу. Потім обвинувачений наказав йому сідати в машину, однак він не захотів цього робити, і дорікнув обвинуваченому, щоб віддав гроші, які він заробив, проте ОСОБА_3 висловився нецензурними словами, що нічого не віддасть, і продовжив наносити численні удари ногами і руками по всьому тілу. Потім обвинувачений і ОСОБА_8 силою запхали його в машину і повезли, проте, через стан алкогольного сп"яніння не справилися з керуванням і неподалік його будинку автомобіль заїхав у канаву і піддоном сів на бетон і не міг рухатися. Скориставшись ДТП він вийшов з машини і пішов додому. Назустріч йому вийшла дружина, якій він розповів, що його побив ОСОБА_3 і попросив викликати швидку. Після цього він з дружиною повернулися до буса ОСОБА_3 , і почали в його бусі шукати телефон, проте телефона не було, а дружина запитала у ОСОБА_3 , за що він побив його, на що ОСОБА_3 підійшов до нього і ще раз вдарив в обличчя кулаком Пізніше, коли він поступив на лікування в Рожнятівську ЦРЛ, ОСОБА_3 приходив в лікарню і сміявся з нього, говорив, що не він його побив, а в такому стані знайшов його , що він падав з крісла в тата вдома, але про це просто не пам`ятає. Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну та моральну шкоду обгрунтування та розмір яких зазначено ним в позовній заяві ( а.к.п. 17-19);

-показаннями свідка ОСОБА_13 про те,що 05.08.2017 приблизно о 1 год. вона їхала додому. Проїжджаючи ділянку дороги в с.Сваричів побачила буса, який заїхав колесом у фосу, та побитого ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_3 сидів в цей час в машині, а дружина ОСОБА_6 запитувала обвинуваченого чому він побив її чоловіка , але ОСОБА_3 відповідав, що він не бив нікого. Потім в селі говорили, що потерпілого побили ОСОБА_3 і ОСОБА_8 ;

-аналогічні по суті показання дала суду свідок ОСОБА_14 , яка крім того пояснила, що наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження свідчили про те, що його хтось побив, а не від падіння, а також свідок ОСОБА_15 , яка крім того дала показання про те, що чула і бачила ОСОБА_6 , який шукав свій телефон і взуття, та запитував обвинуваченого де його речі, на що ОСОБА_3 відповів: "Вася вступися, бо ще дістанеш";

-показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що він факту побиття ОСОБА_6 не бачив, однак вночі 05.08.2017 бачив біля буса жінок, які сварилися з ОСОБА_3 , який ходив і матюкався, а також говорив ОСОБА_6 :"Вася ні ти, ні поліція, нічого мені не зроблять". ОСОБА_6 був сильно побитий, а в обвинуваченого, який був випивший, на футболці була кров. Після слів дружини і мами потерпілого він зрозумів, що конфлікт був між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Обвинувачений намагався втекти не дочекавшись приїзду поліції;

-показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що вночі його розбудила мама дружини і сказала, що побили ОСОБА_6 . Вони почали шукати потерпілого. Біля буса побачили ОСОБА_3 , в якого на животі були сліди крові, який запитував ОСОБА_6 :" ОСОБА_18 , ти мене посадиш", і весь час намагався втекти, однак жінки намагалися затримати його до приїзду поліції, але він все таки втік. Потерпілий ОСОБА_6 був сильно побитий;

-аналогічні по суті показанння дала суду свідок ОСОБА_19 , яка крім того дала показання, що дізнавшись про те, що вони зателефонували в поліцію обвинувачений ОСОБА_3 почав на них кричати;

-показаннями свідка ОСОБА_20 - про те, що вона доводиться мамою потерпілому. Вночі 05.08.2017 Невістка зателефонувала їй і сказала, що ОСОБА_6 немає вдома. Потім вона побачила сильно побитого ОСОБА_6 біля якого були ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , з яким вона почала сваритися з приводу побиття її сина, а також хотіли його затримати, одна обвинувачений штовхнув її в груди і втік;

-показаннями свідка ОСОБА_21 -дружини потерпілого, про те,що вона побачила потерпілого, який був сильно побитий. ОСОБА_6 сказав, що його побив ОСОБА_3 . В її присутності ОСОБА_3 вдарив потерпілого в обличчя і говорив ОСОБА_6 :" ОСОБА_22 тебе ще мало бив". Вона почала кричити на обвинуваченого, який намагався втекти, і разом з мамою потеріплого хотіли затримати ОСОБА_3 до приїзду поліції. ОСОБА_3 запитував потерпілого: " ОСОБА_18 , правда ти мене не посадиш" і весь час намагався втекти. Стверджує, що в її присутності ОСОБА_3 наніс потерпілому один удар;

-показаннями свідка ОСОБА_23 , який підтвердив, що він бачив автомобіль-бус, який заїхав у канаву. Біля машини знаходилися люди, які сварилися. Через три дні він почув в селі, що побили ОСОБА_6 , але хто це зробив не знає;

Аналогічні по суті показання дала суду свідок ОСОБА_24 ;

-показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що вона не була очевидцем конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, але наступного дня в селі говорили, що ОСОБА_6 побив ОСОБА_8 ;

-даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.08.2017, згідно якого ОСОБА_6 повідомив, що в період часу з 20:00 год. 05.08.2017 по 05.08.2017, громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , нанесли тілесні ушкодження в область голови. Бив ОСОБА_3 ногою в голову близько 20 - ти разів, чим спричинив тілесні ушкодження (а.к.п.109 );

-даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 26.04.2018 та фототаблиці до нього, під час якого потерпілий показав, де коли і за яких обставин відносно нього вчинено злочин ( а.к.п.111-117);

-даними, що містяться у висновку експерта № 205 від 27.09.2017, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 були наявні такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травама зі стусом головного мозку; садно, рана та синці в ділянці голови; крововилив під кон`юнктиву правого очного яблука; крововилив під кон`юнктиву лівого очного яблука; синець верхньої губи; синець лівої вушної раковини; синець в ділянці грудної клітки зліва; синець правої сідниці, які можуть відповідати терміну вказаному у постанові прокурора про призначення судово-медичної експертизи від 18.08.2017. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а решта тілесних ушкоджень, описаних вище відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також судово-медичний експерт у висновку експертизи зазначає, що розташування всіх тілесних ушкоджень на різних протилежних ділянках тіла виключають можливість їх утворення внаслідок одномоментного падіння з положення стоячи на площину( а.к.п.121-124);

-даними,що містяться у висновку експерта № 108/269/205/17р.-2Д від 14.05.2018, де у підсумку судово-медичний експерт стверджує, що тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта 269/205-Д, могли утворитись за обставин, які зазначені в постанові про призначення додаткової судово-медичної експертизи, на які вказує потерпілий ОСОБА_6 , та виключають можливість їх утворення за обставин вказаних свідком ОСОБА_26 ( а.к.п.127-130).

Свідок ОСОБА_8 дав суду показання, що 04.08.2017 приблизно о 22 год. до нього додому приїхав ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 , який був сильно п`яний та продовжував розпивати спиртні напої. Сидячи за столом, ОСОБА_6 заснув, а він разом із ОСОБА_3 , пішли на вулицю курити. Повернувшись, побачили, що ОСОБА_6 немає за столом, і зробили висновок, що він пішов не попрощавшись. Потім ОСОБА_6 зателефонував обвинуваченому і сказав, що він не знає де знаходиться. Вони поїхали шукати ОСОБА_6 і помітили його біля будівельного майданчика ОСОБА_12 . Оскільки потерпілий перебував в стан алкогольного сп"яніння вони з обвинуваченим вирішили йому допомогти, і взявши під руки, посадили ОСОБА_6 на заднє сидіння автомобіля і відвезли додому, де на них чекала дружина і мати потерпілого, які стверджували, що це вони побили ОСОБА_6 . Насправді він не бачив конфлікту між потерпілим та обвинуваченим. Коли вони забирали ОСОБА_6 то він не був побитий.

Свідок ОСОБА_27 -дала суду показання про те , що ОСОБА_3 доводиться чоловіком її сестри 04.08.2017 приблизно о 20 год. потерпілий ОСОБА_6 знаходився у них дома де разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 вживав спиртні напої. Випили приблизно 1/3 бутилки горілки, але ОСОБА_6 вже перебував в стані сильного алкогольного сп"яніння і навіть спав за столом. По зовнішньому вигляду ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не було видно, що вони були п"яними. Коли на дворі було темно ОСОБА_6 пішов від них, а пізніше ОСОБА_8 та ОСОБА_28 пішли шукати його. ОСОБА_8 прийшов додому приблизно о 1 год., а наступного дня сказав, що вони з ОСОБА_3 знайшли ОСОБА_6 , який був побитий.

Свідок ОСОБА_29 -дружина обвинуваченого дала суду показання про те, що вночі 04.08.2017 року дружина ОСОБА_6 приходила до них додому і запитувала де потерпілий. Тоді вона зателефонувала до свого чоловіка ОСОБА_3 , якого також дома не було і який відповів, що вони сидять у швагра ОСОБА_8 і курять, а ОСОБА_6 спить.

Свідок ОСОБА_10 дав суду показання про те, що 04.08.2017 він разом з обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 працювали на полі, де допомагали ОСОБА_26 , який доводиться йому дідусем, а обвинуваченому батьком, косити пшеницю. ОСОБА_6 в цей час перебував уже в стані сп"яніння і пропонував всім випити. Після роботи, всі разом поїхали додому до ОСОБА_26 , де вечеряли та вживали спиртні напої. Під час вечері ОСОБА_6 впав із крісла і вдарився головою до кута кухонного набору, однак самостійно піднявся і знову сів за стіл. ОСОБА_3 сказав, що пора іти геть, і коли вони виходили з хати, ОСОБА_6 не втримався на ногах і знову впав зі сходів, вдарившись головою до криниці. Після цього ОСОБА_3 і ОСОБА_6 поїхали геть, що було дальше він не знає.

Свідок ОСОБА_30 дала суду показання про те, що вночі 05.08.2017 року чула крики, які доносилися з центральної дороги, однак хто це був не знає.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не заподіював потерпілому тілесних ушкоджень, що такі ушкодження ОСОБА_6 міг отримати сам від того, що перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння неодноразово падав і вдарявся, але про це не пам"ятає через стан сп"яніння, на переконання суду є неправдивими і такими, що мають мету - ухилитися від кримінальної та цивільної відповідальності. Твердження обвинуваченого про свою невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю спростовуються вищенаведеними показаннями потерпілого, а також вищенаведеними показаннями свідків свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , висновками вищевказаних судово-медичних експертиз.

Аналогічно, тобто суд також вважає неправдивими вищенаведені показанням свідка ОСОБА_10 , який доводиться племінником обвинуваченому про те, що під час вечері ОСОБА_6 впав із крісла і вдарився головою до кута кухонного набору, а пізніше знову впав зі сходів вдарившись головою до криниці, та показання свідка ОСОБА_8 , який доводиться ОСОБА_3 швагром, про те, що він не бачив факту нанесення ОСОБА_3 ударів ОСОБА_6 та, що вони знайшли ОСОБА_6 який уже мав тілесні ушкодження.

Ці показання також беззаперечно спростовуються вишенаведеними показаннями потерпілого та свідків, а також висновками судово-медичних експертиз.

Аналізуючи та оцінюючи здобуті в ході досудового розслідування та в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно каліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст.125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Рожнятівської ЦРЛ не перебуває (а.к.п.132,133 ), по місцю проживання характеризується позитивно (а.к.п.131) , має на утриманні одну неповнолітню дитину ( а.к.п.137).
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень, тяжкість та обставини вчиненого ОСОБА_3 злочину, його особу, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції інкримінованого злочину.
Разом з тим суд враховує те, що обвинувачений звернувся до суду із усною заявою, в якій просив застосувати відносно нього Закон України " Про амністію у 2016 році".
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.07. 2011 підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_3 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» мав і має в даний час сина ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п.147).
ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості. Вказаний злочин він вчинив 05 серпня 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Оскільки відносно обвинуваченого застосовується Закон України «Про амністію у 2016 році» обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід скасувати.
Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ч. 5 вказаної статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Ч. 1 ст.129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпілий ОСОБА_6 просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду, обгрунтування та розмір якої зазначено ним в позовній заяві (а.к.п.18-20), зокрема просить просить стягнути з ОСОБА_3 11.190 грн. матеріальної шкоди та 50.000 грн. моральної шкоди.
Згідно з ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Відповіднодо п.п. 6, 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989року (із наступними змінами) «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам. Суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову або про покладання на засудженого обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.
Заявлена потерпілим ОСОБА_6 вимога про стягнення на його користь з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Витрати на придбання медикаментів в розмірі 7913.68 гривень понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами ( а.к.п.46 ), тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Отже, суд вважає, що позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в межах підтверджених належлим чином витрат на лікування. А тому, з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_6 7913.68 гривень матеріальної шкоди.
Підставною є вимога ОСОБА_6 про стягнення на його користь з ОСОБА_3 4000 гривень в рахунок відшкодування витрат по оплаті правової допомоги ( а.к.п. 93), оскільки такі вимоги ґрунтуються на нормах ст.ст. 118,120 КПК України, які зобов`язують обвинуваченого відшкодувати потерпілому витрати на правову допомогу у разі ухвалення обвинувального вироку.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується на підставі ч. 1 ст.1167 ЦК України особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч. 3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд також бере до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" від 21.03.1996 № 4, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Позивач обгрунтовує моральну шкоду тим, що між злочинними діями та завданими йому моральною та матеріальною шкодою є прямий причиниий зв"язок, і тому, враховуючи характер та обсяг завданих йому моральних страждань, втрат немайнового хзарактеру, є усі підстави для стягнення 50 000 гривень моральної шкоди.
Суд погоджується з таким обгрунтуванням моральної шкоди, та вирішуючи питання про її відшкодування враховує характер, обсяг, тривалість фізичних і моральних страждань потерпілого, характер діяння, обставини скоєння злочину, істотність і наслідки вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, а також майновий стан обвинуваченого.

А тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 частково.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» , п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 366-369, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком шість місяців.
На підставі п. « в » ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання, скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 7913.68 ( сім тисяч дев"ятсот тринадцять ) гривень 68 коп. матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Суддя: