Ухвала
Іменем України

23 липня 2019 р.

м. Київ
Справа № 478/2030/15-к
Провадження № 51-1 впс 17
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про передачу їхніх апеляційних скарг з одного суду апеляційної інстанції до іншого та скарги обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про незаконне тримання під вартою,
встановив:
До Верховного Суду надійшли клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про передачу їхніх апеляційних скарг з одного суду апеляційної інстанції до іншого. До клопотань додані також апеляційні скарги з додатками.
Як убачається з наданих суду матеріалів, в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342 КК України, та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 року обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 серпня 2019 року включно.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду касаційної інстанції аналогічні за змістом апеляційні скарги на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 року, у яких просять Верховний Суд скасувати ухвалу місцевого суду як необґрунтовану і безпідставну.
До кожної з трьох апеляційних скарг обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 додають аналогічні за змістом окремі клопотання, в яких просять Верховний Суд розглянути їхні апеляційні скарги, а, в разі відмови у розгляді, передати їхні апеляційні скарги до найбільш територіально наближеного суду апеляційної інстанції по відношенню до Миколаївського апеляційного суду, оскільки в цьому суді немає достатньої кількості суддів у судовій палаті з розгляду кримінальних проваджень для формування повноважної колегії суддів.
Крім цього, обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подані окремі заяви про незаконне тримання їх під вартою на підставі указаної вище ухвали місцевого суду, яка не набрала чинності, у зв`язку з її апеляційним оскарженням.
Вивчивши указані вище апеляційні скарги, клопотання, заяви, додані до них матеріали, колегія суддів вважає наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КПК України, кримінальне провадження в апеляційній інстанції здійснює відповідний апеляційний суд. Тому клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про розгляд по суті Верховним Судом їхніх апеляційних скарг на ухвалу суду першої інстанції не ґрунтуються на зазначених вимогах закону.
Стосовно клопотання про передачу зазначених апеляційних скарг на розгляд до суду апеляційної інстанції, найбільш територіально наближеного до Миколаївського апеляційного суду, колегія суддів вбачає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.
Згідно з ч. 3 вищезазначеної статті КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Виходячи з указаного, чинний КПК України передбачає повноваження Верховного Суду щодо передачі з одного суду апеляційної інстанції до іншого виключно кримінального провадження і не передбачає можливості визначення підсудності чи передання окремих апеляційних скарг, поданих безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Щодо скарг обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на незаконне тримання їх під вартою, в яких вони порушують питання про негайне звільнення з-під варти, колегія суддів Верховного Суду вважає наступне.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 33 КПК України, Верховний Суд здійснює кримінальне провадження в касаційній інстанції. Порядок здійснення провадження в суді касаційної інстанції визначений Главою 32 КПК України. Зокрема, ст. 424 КПК України визначено судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Таким чином, чинний КПК України не передбачає можливості розгляду та вирішення судом касаційної інстанції скарги про незаконне тримання особи під вартою, поданої до касаційного суду під час розгляду провадження по суті судом першої інстанції.
Враховуючи викладене, порушені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 питання не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, тому колегія суддів вважає за необхідне повернути їм їхні скарги та клопотання.
Керуючись ст. ст. 33, 34, 424 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання та апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернути особам, які їх подали.
Скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повернути особам, які їх подали.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3