В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2019 року Справа № 596/663/15-к

Номер провадження1-кп/608/12/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Чорткові матеріали кримінального провадження № 0000013 від 20 січня 2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст 15, п.6 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В липні місяці 2013 року ОСОБА_5 у свого знайомого ОСОБА_9 позичив 16 000 грн., що еквівалентні 2000 доларів США, про що написав розписку та зобов`язання повернути їх до 1 червня 2014 року.
Після 01.06.2014 року ОСОБА_5 уникав повернення боргу, не виконував взяті на себе боргові зобов`язання, уникав зустрічі, переносив дату повернення коштів.
19.01.2015 року, в другій половині дня у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті своєму знайомому ОСОБА_9 з корисливих мотивів. Він зателефонував на мобільний телефон останнього і повідомив, що хоче зустрітися та повернути йому частину боргу.
З метою вчинення умисного вбивства вказаної особи ОСОБА_5 за місцем свого проживання заздалегідь підготував господарський ніж та 19.01.2015 року, близько 15 год. зателефонував до ОСОБА_9 і запропонував йому зустрітися в м. Хоростків. На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився та 19.01.2015 року, близько 17 години 15 хвилин своїм автомобілем «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 приїхав до будинку по АДРЕСА_2 , з якого вийшов ОСОБА_5 та сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля. В подальшому, за проханням ОСОБА_5 вони тривалий час їздили автомобілем по м. Хоростків, щоб обміняти гривні на долари, так як той нібито мав повернути ОСОБА_9 частину грошових коштів, про те жодного наміру на повернення їх у нього не було, грошових коштів не мав.
Надалі, 19.01.2015 року, біля 18 години вони зупинилися автомобілем по вул. Чорновола, у м. Хоростків, де ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на умисне протиправне заподіяння смерті з корисливих мотивів, що виразилися в уникненні матеріальних витрат чи обов`язків, перебуваючи в салоні автомобіля «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , з заздалегідь підготовленим господарсько- побутовим ножем, з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, утримуючи ніж в правій руці, умисно, наніс ним в особливо важливі органи, шию, ліву половину грудей 10 колото-різаних ран, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді однієї рани на шиї, двох ран в надключичній ділянці, однієї рани в ділянці правого плечового суглобу, однієї рани на правому плечі, трьох ран на грудях, однієї рани на лівому передпліччі, однієї рани на лівій кисті. Поранення лівого передпліччя, що ускладнилося після травматичною невропатією лівого променевого нерва з наявністю нейрогенної контрактури лівого ліктьового суглобу та частковим порушенням функцій, які за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, всі інші рани відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Оскільки ОСОБА_9 , на той час був одягнений в зимову куртку, комбіновану з плащової тканини, светр спортивного крою, фуфайку, тільняшку, на яких виявлено наскрізні пошкодження, у лівій внутрішній кишені куртки мав книжечку з документами, на якій теж виявлено пошкодження та захищався від ударів руками, а також те, що рухи ОСОБА_5 в салоні автомобіля були обмежені, свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство з корисливих мотивів він не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 із отриманими тілесними ушкодженнями втік з автомобіля і покликав на допомогу.
Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_5 вибіг з автомобіля та намагався наздогнати ОСОБА_9 про те, злочинний умисел на умисне вбивство останнього не довів, медичну допомогу потерпілому не надав.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, тобто незакінчений замах, з причин що не залежали від його волі, на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, посилаючись на те, що визнає себе винним в спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень у зв`язку з тим що він оборонявся, наміру вбивати ОСОБА_9 у нього не було. Пояснив, що він дійсно позичав гроші в потерпілого ОСОБА_9 . Станом на 19.01.2015 року був винен 2 тисячі доларів США. Протягом тривалого часу платив гроші в сумі 60 доларів в місяць. Через пів року він перестав повертати гроші, тоді потерпілий почав йому погрожувати.
19.01.2015 року в другій половині дня він зателефонував до ОСОБА_9 і запропонував, щоб той приїхав до нього і він поверне йому гроші. Вони домовилися про зустріч о 15 годині. Проте, ОСОБА_11 приїхав аж о 17 годині.
Коли ОСОБА_10 вийшов з квартири, то зайшов в гаражне приміщення та одягнув коричневу куртку з капюшоном, що знаходилося в кишенях куртки він не звернув уваги. Як саме ніж опинився в кишені куртки не пам`ятає, вказаний ніж з собою спеціально не брав. Далі він закрив гараж та прийшов до автомобіля «ІІІевроле Авео» і сів на переднє пасажирське сидіння.
Перебуваючи в автомобілі він сказав ОСОБА_9 , що треба їхати в центр м. Хоростків, де у валютчика він візьме грошові кошти та віддасть борг. З собою мав 500 доларів та 3000 гривень, які хотів поміняти на долари, дозичити скільки не вистачало та віддати ОСОБА_9 . З валютчиком він попередньо не домовлявся та не телефонував йому. Коли приїхали, то валютчика там не було. ОСОБА_9 сказав, що завезе його до валютчика до дому на що він погодився. Близько 17:40 год. автомобілем вони приїхали на виїзд з м. Хоростків, біля с. Хлопівка. ОСОБА_9 зупинився біля одного з будинків на якійсь вулиці і сказав, що в ньому живе валютчик. Проте, валютчика вдома не було. Тоді обвинуваченому стало погано і він поросив ОСОБА_9 відвезти його до дому, на що той сказав заплатити за проїзд, ОСОБА_5 дав йому 20 грн., тоді потерпілий повіз його до дому. Далі вони приїхали в м. Хоростків, їхали по вул. Незалежності, не доїзджаючи до його будинку, ОСОБА_9 біля каплички повернув ліворуч та почав їхати в верх по вул. Чорновола. Там, ОСОБА_9 раптово зупинив автомобіль та почав його бити по голові. В той час він відчув, що в кишені його куртки є ніж, діставши його, правою рукою почав «штрикати» ним в ліве плече та ліву руку потерпілого, щоб він його не бив. Ніякого наміру вбивати ОСОБА_9 не мав. Скільки саме ударів наніс не памятає, перестав наносити колоті удари ОСОБА_9 , так як він вже перестав проявляти до нього агресію і більше не намагався його вдарити та душити. Коли потерпілий його відпустив, він перестав наносити удари, непамятає яким чином наносив йому удари. Після того він відкрив двері зі своєї сторони і вийшов з автомобіля. ОСОБА_9 теж вибіг з автомобіля та почав кричати і побіг від машини в сторону вулиці Незалежності.
Він вийшов з машини, ніж поклав в кишеню і пішов, через 10 хв. прийшов в приміщення гаражу. Перебуваючи в гаражному приміщенні, він почав переживати з того приводу, був дуже стривожений, і тим же ножем самостійно порізав собі вени на лівій руці, після чого прийшов до себе до дому в коридорі знепритомнів.
Додатково пояснив, що через три дні ним було повернуто борг потерпілому в сумі 2000 доларів США.
Цивільний позов прокурора визнає повністю, цивільний позов потерпілого визнає частково, в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5 000 гривень, що підтверджується документально, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не визнає.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про те, що він непричетний до замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , на думку колегії суддів є безпідставними та суд їх розцінює як спробу та намагання уникнути відповідальності за інкриміновані йому діяння і настання злочинних наслідків. Також, посилання ОСОБА_5 про те, що він після цього випадку переніс інсульт, і це якимось чином вплинуло на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень спростовуються показаннями експертів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які суду показали, що інсульт не міг спровокувати вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину, суїцидальна спроба не розцінюється як психічне захворювання, тому в подальшому інсульт ніяким чином не міг впливати на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому.

Зважаючи на заперечення обвинуваченим його вини, його вина у вчиненні за викладених вище обставин замаху на умисне вбивство, підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 19.01.2015 року йому зателефонував ОСОБА_5 і повідомив, що хоче повернути йому частину грошей гривнями. ОСОБА_5 позичив у нього 2000 доларів США, а в той день мав повернути якусь частину. Вони мали зустрітися в центрі. Приблизно о 16 год. він виїхав з дому машиною «Шевролет Авео», зупинився в центрі, біля церкви. Далі зателефонував до ОСОБА_5 і сказав що чекає на нього в центрі. Прочекавши пів години, подзвонив до нього на що обвинувачений повідомив, що вже в дома і щоб він підїхав до нього до дому. Десь приблизно о 17 год., виїхавши з центру та під`їхавши недалеко від місця проживання обвинуваченого, до нього в автомобіль підсів ОСОБА_5 і сказав, що треба їхати в центр, бо він має гривні, і хоче поміняти їх на долари та повернути частину боргу. Вони поїхали в центр. Коли під`їхали, то чекали в машині десь 10-15 хв. і він звернувся до обвинуваченого, щоб той віддав йому скільки має гривень по курсу долара. На це ОСОБА_5 відповів, що він у нього позичав долари, тому поверне тільки долари. Далі запропонував подзвонити до валютчика, на що обвинувачений відповів, що не подзвонить, так як той в гостях. Десь через 5 хв. вирішили поїхати до валютчика до дому. Завівши машину вони вирушили в сторону села Хлопівка. По дорозі, ОСОБА_5 постійно нервував, кудись постійно заглядав. Коли вони приїхали до будинку валютчика, вийшли з машини курити. Світла в будинку, де проживав валютчик не було і він сказав обвинуваченому, що валютчика немає і щоб він давав йому гривні, однак ОСОБА_5 мовчав. Він сказав обвинуваченому: « ОСОБА_14 ти мене брешеш», на що той відповів: « ОСОБА_15 що мені ще залишається робити». На той момент вирішив його там залишити, а собі їхати до дівчини в с. Хлопівка і сів в автомобіль. Тоді, обвинувачений попросив відвезти його додому, однак він спочатку йому відмовив. Потім сказав дати йому 20 грн. і він відвезе. В той момент обвинувачений сів в машину, поставив йому на панель приборів 20 грн. і він його повіз. Не доїжджаючи біля 100 м. від будинку ОСОБА_5 , він вирішив повернути в сторону вул. Чорновола, якою можна було потрапити в с. Хлопівка і через базар туди дорога краща.
В той момент, коли повернув на вул. Чорновола і виїхав на горбок, обвинувачений повинен був виходити з автомобіля, але він помітив, що на панелі не має 20 грн. і почав включати світло в салоні.
Саме в цей момент ОСОБА_5 почав наносити йому ножові удари. Чув удари - часті та короткі. Коли обвинувачений наносив перший удар, то зачепився за шнур відео реєстратора і пошкодив його. Перші удари приходились в область серця. В кишені в нього була книжечка з посвідченням водія, талонами, і вона теж була пошкоджена ножем. Він захищався підставляючи руки, отримавши порізи на лівій руці, щоб не отримати удару в область серця. Відбивався і намагався вибратися з машини. Коли вибігав, то обвинувачений зловив його за куртку, і напевне наніс удар в спину і в шию. Куртка залишилась в автомобілі.
Вийшовши з машини побачив, що ОСОБА_5 з правого переднього пасажирського сидіння перемістився на сидіння водія, але з машини не вийшов, бо він наніс йому удар і в той момент скрутив руль в право, щоб машина не викотилася на проїжджу частину. Не знає через які дверки вийшов ОСОБА_5 і почав йти за ним.
Він почав кликати на допомогу і тікав від обвинуваченого. Побіг на світло до вул. Незалежності, а ОСОБА_5 біг за ним і щось кричав. Коли біг, то зустрів двох жінок і попросив телефон, але вони не мали на рахунку грошей.
В той же час по вулиці йшли двоє чоловіків, він вернувся з ними до машини, але ОСОБА_5 там вже не було і більше вже того вечора його не бачив. Подзвонив до брата, було десь біля 18 год. вечора.
Через декілька хвилин приїхала швидка, яку визвали сусіди і забрали його в ОСОБА_16 в лікарню, в лікарню також приїхав його брат.
Вважає, що ОСОБА_5 наносив йому тілесні ушкодження саме з метою вбивства щоб не повертати боргу в подальшому. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі. Щодо покарання покладається на думку суду.
Показання потерпілого ОСОБА_9 про обставини вчиненого відносно нього замаху на вбивство з корисливих мотивів підтверджується також і іншими доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що 19 січня 2015 року він біля 18 год. повертався разом з сином з роботи. Недалеко від своєї вулиці почув крики, «мене болить», «за що ти мене». Десь за 60 метрів від себе побачив дві постаті, які перебігали через дорогу. Між ними була дистанція десь 30 метрів. Перед тим він бачив, як машина повернула на вулицю і поїхала під підйом в сторону вулиці Чорновола. Коли він підійшов до машини, то побачив що автомобіль був правим колесом в кюветі, дві передні дверки були відкриті. Машина працювала, в салоні було світло та наявні сліди боротьби: коврики на передніх сидіннях були зрушені, на склі царапина та слід руки, на нижньому коврику та дзеркалі були сліди схожі на кров, на задньому сидінні лежала куртка.
Десь через 5-6 хвилини появився потерпілий ОСОБА_9 і сказав, що на нього було скоєно напад ОСОБА_5 через гроші. Йому важко було говорити. Згодом підійшли сусіди та викликали швидку.
Свідок ОСОБА_18 суду показала, що 19.01.2015 року після 19 години вона на подвір`ї домогосподарства почула крик: «Допоможіть» після цього « ОСОБА_14 почекай». Пішла до дому за чоловіком, з чоловіком вийшли на дорогу, десь до 5 метрів від них стояла машина з відчиненими дверима зі сторони водія та пасажира. Через дорогу переходив ОСОБА_17 , а через 5 хвилин підійшов ОСОБА_9 . Говорив, що ОСОБА_5 його за 2000 доларів хотів вбити, на руці ОСОБА_9 бачила кров. Автомобіль потерпілого загнали на їхнє подвір`я.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показав, що того дня до нього зателефонував брат біля 6 години і повідомив, що ОСОБА_5 хотів його вбити, він стікає кров`ю. Тоді, він сказав своїй дружині щоб викликала поліцію, а сам попросив свого знайомого щоб підвіз його до місця події. Приїхавши, люди які були на місці події повідомили, що брата забрала швидка. Тоді він поїхав в лікарню, під час розмови з братом, брат йому повідомив, що ОСОБА_5 його порізав, через гроші, які був йому винний.
Допитана в якості свідка ОСОБА_20 показала, що працює лікарем-хірургом. Потерпілий 19.01.2015 року поступив в лікарню з ножовими пораненнями. Йому була надана необхідна медична допомога, нею було здійснено ревізію ранових каналів. Проникаючих поранень не було, в потерпілого рани були здебільшого колоті. ОСОБА_9 при цьому був блідий, стривожений, вражений, постійно повторював, як людина може так поступити. Пояснив, що на нього вчинено напад відомою йому особою при спробі повернути грошовий борг.
Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 які підтвердили, що потерпілий ОСОБА_9 на місці події та в лікарні пояснював, що йому спричинив ножові поранення ОСОБА_5 через те, що був винен йому гроші і не хотів повертати.
Допитана в якості свідка ОСОБА_23 суду показала, що в цей день вона чергувала на швидкій допомозі в м. Хоросткові. Поступив дзвінок, що лежить поранений чоловік, вона повідомила бригаду, вони поїхали на виклик. Через 20 хвилин подзвонив інший дзвінок, вона виїхала на виклик. Коли приїхали в своїй квартирі при вході лежав ОСОБА_5 , була присутня в квартирі його дружина, яка нічого не говорила. Тоді свідок викликала швидку, щоб ОСОБА_5 відвезти в лікарню.
Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_24 суду показав, що всі слідчі дії проводилися згідно кримінально процесуального законодавства. Огляд місця події проводився в присутності власників або співвласників на підставі їхніх заяв. Після кожної процесуальної дії був складений протокол та фото таблиці до нього, які підписувалися всіма учасниками слідчої дії. При огляді всі речі видавалися власниками добровільно. На момент огляду куртки у внутрішній кишені куртки документів не було, вони були надані пізніше потерпілим під час проведення слідчого експерименту. Історії хвороб потерпілого та обвинуваченого вилучалися з медичної установи на підставі запитів. Взірці для проведення експертиз потерпілий і обвинувачений надавали добровільно.
Показання потерпілого ОСОБА_9 підтверджуються і при проведенні слідчого експерименту від 28.03.2015 року, що підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту з його участю з застосуванням відеозапису, з протоколу слідує, що потерпілий у деталях розповів та показав як саме на нього було вчинено ОСОБА_5 замах на умисне вбивство з корисливих мотивів.
Під час огляду, в процесі проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 «... добровільно надав для огляду відеореєстратор китайського виробництва.., який має пошкодження у вигляді тріщини зовнішньої частини., а також книжечку з полімерного матеріалу чорного кольору в відділеннях книжечки є посвідчення водія на ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Шевроле Авео», гарантійний талон на акумуляторну батарею. Під час огляду вказані три задні сторінки книжечки пошкоджені, а саме пробиті гострим предметом наскрізь разом з документами. При цьому ОСОБА_9 пояснив, що книжечка з документами на момент нанесення йому 19.01.2015 року тілесних ушкоджень ОСОБА_5 знаходилась в внутрішній лівій кишені його зимової куртки і в неї теж прийшовся удар ножем, від чого виникли вказані ушкодження».
Згідно висновку судової компютерно-технічної експертизи №1.3-211/15 від 06.08.2015 року, на карті пам`яті, що знаходилась в реєстраторі виявлено 114 відофайлів. Проте встановити чи містять на носіях даних відео реєстратора файли за 19.01.2015 року з 17 до 19 години не видалось можливим у зв`язку з некоректним налаштуванням дати і часу приладу. Також, виявлено інформацію про 97 видалених файлів, вміст яких відновити виявилося неможливим.
Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується даними, викладеними у протоколах огляду місця події від 19.01.2015 року, від 20.01.2015 року, від 28.03.2015 року та фото-таблицями до них.
Так, під час огляду в хірургічному відділенні Копичинецької лікарні, потерпілий «.. ОСОБА_9 добровільно видав одяг: спортивну кофту синього кольору, светр чорного кольору, майку сірого кольору, на яких виявлено плями бурого кольору, схожі на кров,.. а також пошкодження у вигляді порізів».
При огляді місця події, а саме приміщення, що розташоване в гаражному кооперативі (напроти будинку по АДРЕСА_2 ), що належить ОСОБА_5 , виявлено та вилучено «..предмет, зовні схожий на кухонний ніж..На поверхні леза є…накладання речовини бурого кольору, схожої на кров». Даний огляд проводився за участі власника (користувача) приміщення ОСОБА_25 дружини ОСОБА_5 та на підставі заяви ОСОБА_25 .
Згідно висновку експертизи холодної зброї №4-29/15 від 25.03.2015 року, ніж, який вилучено 20.01.2015 року під час проведення ОМП в гаражному приміщенні ОСОБА_5 холодною зброєю не являється.
В процесі огляду місця події, а саме автомобіля «Шевролет Авео», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 виявлено та вилучено «…куртку темно-зеленого кольору…на поверхні куртки, а саме біля правого плеча, вище правої кишені, на правому і лівому рукавах, з лівої сторони вище і нижче нагрудної кишені виявлено пошкодження (наскрізні) у вигляді порізів..на лівому порозі автомобіля зі сторони водія виявлено пляму бурого кольору, .. сліди папілярних узорів».
Винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України доводиться також протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.01.2015 року, витягом з ЄРДР, протоколами огляду речових доказів (ножа, одягу потерпілого) від 30.01.2015 року, від 06.02.2015 року та фотоілюстраціями до них.
Згідно з висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 4-13/15 від 16.02.2015 року, слід пальця руки, вилучений з дверної ручки з внутрішньої сторони (передніх дверей автомобіля «Шевроле авто» залишений середнім та безіменним пальцями правої руки ОСОБА_5 .
Висновками судово-медичних експертиз № 77-81 від 10.02.2015 року, від 13.02.2015 року від 19.02.2015 року встановлено, що кров ОСОБА_9 , ОСОБА_5 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров на шматку марлі зі змивом, вилучена під час огляду місця події від 20.01.2015 року, кров, виявлена на вилученому одязі ОСОБА_9 може належати як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_5 ..
Як слідує із висновків судово-медичної експертизи речових доказів (ножа, одягу потерпілого) від 09.02.2015 року № 32, від 18.03.2015 року № 147, не виключено походження виявлених на ножі, на фуфайці, светрі, тільняшці (одязі потерпілого) слідів крові від ОСОБА_9 так і від ОСОБА_5 .
Висновком судово-медичної експертизи речових доказів (одягу потерпілого і кухонного ножа) № 15 від 20.03.2015 року, встановлено, що на різних поверхнях наданих 4-х плечових предметів одягу з лиця виявлено множинні пошкодження (наскрізні у всіх шарах і декілька ненаскрізних на 2-х верхніх шарах куртці та светрі), зокрема, 21 пошкодження на куртці (10 на правій полі, 4 на лівій полі, 5 на поверхнях лівого рукава і по 1 на спинці у верхньоправій третині та задньозовнішній поверхні правого рукава), 10 пошкоджень на светрі (4 на переді, 1 на лівому рукаві в нижній половині, 2 на правій задньобоковій поверхні коміра і 3 на зовнішній поверхні правого рукава у верхній третині), 10 пошкоджень на джемпері (5 на переді, 2 на лівому рукаві в нижній половині, 1 у правому надпліччі біля пройми і 2 на зовнішній поверхні правого рукава) та 9 пошкоджень на тільняшці (5 на переді, 1 на лівому рукаві в нижній половині, 1 у правому надпліччі біля пройми і 2 на зовнішній поверхні правого рукава у верхній третині), у властивостях яких відобразилися ознаки декількох різних дій (не менше 9 колючо-ріжучих і 2 ріжучі) гострого предмета з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа.
Вищевказані наскрізні пошкодження на всіх предметах одягу по локалізації і напрямі довжників збігаються між собою у шарах одягу та з відповідними тілесними ушкодженнями у потерпілого (окрім непокритої одягом тильної поверхні лівої кисті) при деякому зміщенні предметів одягу і виникли від не менше як 9-тиразових колючо-ріжучих дій клинка ножа.
Різна кількість пошкоджень на досліджених предметах одягу пояснюється тим, що частина з них на куртці та на комірі синього светра не наскрізні і спричинені ріжучою або колючо-ріжучою діями клинка ножа внаслідок його проходження крізь складки тканини одягу під деякими кутами. Спричинення вищевказаних пошкоджень на наданих предметах одягу і відповідних тілесних ушкоджень потерпілому клинком наданого кухонного ножа не виключається.
Згідно із висновком судово-медичної експертизи №62 від 10.03.2015 року у потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: одна рана на шиї; дві рани в надключичній ділянці; одна рана в ділянці правого плечового суглобу; одна рана на правому плечі; три рани на грудях; одна рана на лівому передпліччі, одна рана на лівій кисті.
Поранення лівого передпліччя, що ускладнилося після травматичною невропатією лівого променевого нерва з наявністю нейрогенної контрактури лівого ліктьового суглобу та частковим порушенням функції, за ознакою тривалого розладу здоров`я, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки для свого повного загоєння, при звичайному перебігу травматичного процесу, потребує термін понад 3 тижні ( більш як 21 день).
Рани на шиї, в надключичній ділянці, в ділянці правого плечового суглобу, на правому плечі, на грудях та на лівій кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки, для свого загоєння потребують термін тривалістю понад 6 днів, але не більш як 3 тижні (21 день).
Не виключається утворення ран при обставинах та в час вказаний у постанові. Всі вищезазначені ушкодження не супроводжувались небезпечними для життя явищами. По тілу ОСОБА_9 було нанесено не менше десяти травмуючих ударів, враховуючи кількість виявлених на його тілі ран.
Вказаний висновок судово медичної експертизи про тілесні ушкодження виявлені на тілі потерпілого спростовують твердження обвинуваченого, що саме на нього було здійснено напад, оскільки, ОСОБА_9 захищався від ОСОБА_5 , а не навпаки, як стверджує обвинувачений.
Згідно судово-медичної експертизи №36 від 07.02.2015 року у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран на лівому передпліччі. З мотивувальної частини висновку слідує, що ОСОБА_5 поставлено діагноз: суїцидальна спроба. Різані рани лівого передпліччя.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 суду показав, що експертизи щодо обвинуваченого та потерпілого проводилися на підставі медичної документації. Тілесні ушкодження які були виявлені у ОСОБА_9 були смертельно небезпечні і могли привести до смерті особи. Наявність одягу умовно вплинула на тяжкість спричинених тілесних ушкоджень.
Доводи обвинуваченого про те, що потерпілий перший почав наносити удари йому в область голови не знайшли свого підтвердження, а навпаки, твердження обвинуваченого про це об`єктивно спростовуються оголошеним вище висновком судово-медичної експертизи №36 від 07.02.2015 року, за яким у ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень або об`єктивних слідів від них на голові при огляді не виявлено.
Колегія суддів оцінює критично показання обвинуваченого про те, що у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_9 та його дії спровокував потерпілий, оскільки, від останнього будь-якої загрози для життя та здоров`я обвинуваченого не було. За вказаних обставин ОСОБА_5 мав можливість уникнути сварки та залишити місце події. Показання обвинуваченого в цій частині, суд визнає такими, що не відповідають дійсності, оскільки є непослідовними та вони не узгоджуються з іншими доказами у справі. Колегія суддів вважає їх такими, що направлені на уникнення відповідальності за скоєне і є способом захисту обвинуваченого.
Сукупність досліджених та перевірених судом доказів підтверджує, що характер дій ОСОБА_5 , який заздалегідь підготував ножа, цілеспрямовано витягнув його та декілька разів (не менше 10 разів) вдарив ним потерпілого в область шиї, грудей, де знаходяться життєво важливі органи людини, свідчить про наявність у обвинуваченого прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, який він з причин, що не залежали від його волі не довів до кінця, внаслідок активного опору потерпілого, який з отриманими тілесними ушкодження втік з автомобіля і покликав на допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.15 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Про наявність у ОСОБА_5 умислу на вбивство потерпілого свідчать послідовність дій обвинуваченого, який завчасно підготувався до вчинення кримінального правопорушення, взявши з собою ніж, не маючи при собі коштів для повернення боргу, ініціював зустріч з метою повернення боргу, дочекавшись настання вечора на безлюдній вулиці став раптово наносити удари (не менше 10 ударів) ножем у життєво важливі органи шию та груди, добровільно не припинив своїх дій, а коли потерпілий вирвався і вибіг з машини обвинувачений продовжував його переслідувати ще деякий час, поки на місці події не появились очевидці.
Колегія суддів приходить до висновку, що умисел на вбивство не був закінчений ОСОБА_5 через те, що потерпілий на той час був одягнений в велику кількість одягу:зимову куртку комбіновану з плащової тканини, светр спортивного крою, фуфайку, тільняшку, на яких виявлено наскрізні пошкодження, зокрема на куртці виявлено 21 пошкодження, у лівій внутрішній кишені куртки мав книжечку з документами, на якій виявлено також пошкодження; ОСОБА_9 є особою молодого віку захищався від ударів руками, і рухи ОСОБА_5 в салоні автомобіля були обмежені. Також, потерпілому вдалось вирватися, покинути автомобіль, та покликати на допомогу.
Спрямованість умислу ОСОБА_5 на позбавлення життя потерпілого, окрім вищезазначеного, доводиться також тим, що останній особисто зателефонував потерпілому та призначив йому зустріч з метою повернути частину коштів, які брав у нього в борг, при цьому самих коштів у нього не було. Призначаючи зустріч потерпілому ОСОБА_5 заздалегідь приготував ніж, цілеспрямовано витягнув його та не менше 10 разів раптово, у вечірню пору доби на безлюдній вулиці, вдарив ним потерпілого в область шиї, грудей, тобто де знаходяться життєво важливі органи людини.
Отже, дії обвинуваченого були об`єднані єдиним умислом, носили усвідомлений цілеспрямований послідовний характер і були спрямовані саме на умисне позбавлення життя потерпілого з корисливих мотивів, про те з причин, що не залежали від його волі, які описані вище, він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Вирішуючи питання про умисел колегія суддів виходила із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема врахувала спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Наявність у потерпілого легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень в ділянки тіла, де знаходяться життєво важливі органи людини, на думку суду, не виключає наявність в обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого та не впливає на суб`єктивну сторону складу даного злочину.
Також, не знайшли свого підтвердження посилання обвинуваченого та його захисника, що останній на момент нанесення потерпілому тілесних ушкоджень перебував у передінсультному стані, а тому не розумів значення своїх дій, що підтверджується висновком судової психіатричної експертизи №73 від 17.02.2015 року та показами експертів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які суду показали, що при винесенні висновку експертизи №73 від 17.02.2015 року яка проводилася амбулаторно, в процесі спілкування з ОСОБА_5 сумнівів щодо психічних відхилень в нього не було. Щодо перебування ОСОБА_5 в передінсультному стані, то перебування в такому стані не могло бути причиною вчинення злочину, суїцидальна спроба не розцінюється як психічне захворювання, це неврологічне захворювання не пов`язане з суїцидом.
Посилання ОСОБА_5 на те, що у нього не було умислу на позбавлення життя потерпілого, а він лише ножем, який випадково знайшов у себе в кишені, захищався від ударів останнього, колегія суддів вважає надуманими та такими, що дані з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки будь яких доказів, які б свідчили про нанесення потерпілим йому ударів не представлено.
Тому, виходячи з вище наведеного підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого за ст. 122 КК України, колегія суддів не знаходить.
За таких обставин доводи захисника з посиланням на показання обвинуваченого у суді про відсутність у нього прямого умислу на вбивство є безпідставними.
Також, щодо відсутності у ОСОБА_5 мотиву на вбивство з корисливих мотивів через грошовий борг перед потерпілим, колегія вважає доводи обвинуваченого та його захисника безпідставними, оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_5 визнав наявність станом на 19.01.2015 року боргове зобов`язання перед потерпілим в розмірі 2000 доларів США, висловлював невдоволення щодо свого обов`язку погашення боргу щомісячними платежами в сумі 60 доларів США та неспроможності його погасити, а також, підтвердив внаслідок цього напружені стосунки з потерпілим.
Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України». Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».
Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»).
Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.
На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.
В Україні вищезазначена доктрина має своє правове втілення в положенні ч. 1 ст. 87 КПК України, так недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини.
Щодо недопустимості доказів, а саме, протоколів огляду місця події від 20 січня 2015 року гаражного приміщення, яке розташоване в гаражному кооперативі навпроти будинку АДРЕСА_2 і на праві власності належить ОСОБА_5 та квартири АДРЕСА_1 та господарства ОСОБА_27 у АДРЕСА_3 , на чому наголошує сторона захисту. То колегія суддів вважає слушним зазначити, що законодавцем у ч. 5 ст. 240 та ч. 1 ст. 233 КПК України визначено можливість здійснення вказаних слідчих дій за згоди саме володільця майна, а не його власника. І в правовому розумінні володіння відрізняється від права власності, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. З огляду, що дозвіл було надано володільцем майна дружиною ОСОБА_5 , та ОСОБА_27 що не спростовується жодними доказами, тому, підстав визнавати вказаний докази недопустимим у суду не має.
Також не підлягають до задоволення твердження захисника щодо недопустимості таких доказів, а саме, книжечки із документами, яка постановою від 02.04.2015 року слідчим СВ Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_24 визнана речовим доказом і передана на зберігання, медична картка №156/34 стаціонарного хворого Копичинецької КРЛ неврологічного відділення ОСОБА_5 , медична картка №15566 стаціонарного хворого Копичинецької КРЛ хірургічного відділення ОСОБА_9 та всі похідні процесуальні документи, які були складені на підставі вищенаведених медичних документів, то колегія суддів зазначає, що 6 квітня 2015 року обвинувачений та його захисник ОСОБА_28 ознайомилися з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі і будь яких зауважень щодо їх неповноти та не відкриття ні від сторони захисту ні від ОСОБА_5 не надходило, тому колегія суддів вважає, що дані докази було отримано з дотриманням Кримінального процесуального законодавства України.
Колегія суддів, дослідивши під час судового розгляду кримінального провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, враховуючи не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 приходить до висновку, що його вина у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення в судовому засіданні доведена повністю і наданих доказів достатньо для визнання його винним у вчинені незакінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115 КК України.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які
пом`якшують чи обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 колегія суддів у відповідності до вимог ст.ст. 65-68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не доведено до кінця, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно за місцем проживання, також враховуються дані щодо стану здоров`я обвинуваченого, який переніс два інсульти.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, оскільки, саме таке покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. При цьому колегія суддів зазначає, що певні розбіжності у досліджених по справі доказах, не впливають на кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається що ОСОБА_5 відбував покарання з 14 червня 2016 року по 7 грудня 2016 року в місцях позбавлення волі, які йому слід зарахувати в строк покарання один день позбавлення волі за один день позбавлення волі. Ухвалою вищого спеціалізованого суду 7 грудня 2016 року вирок Гусятинського районного суду від 12.11.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 27.04.2016 року скасовано тому, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 також слід зарахувати термін його ув`язнення з 7 грудня 2016 року по 6 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Прокурором пред`явлено до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов в інтересах Держави про відшкодування витрат стаціонарному закладу охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину.
При вирішенні цивільного позову, суд враховує те, що потерпілий ОСОБА_9 з 19.01.2015 року по 09.02.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Копичинецької районної комунальної лікарні, де провів 21 ліжкодень, вартість витрат на його лікування та перебування становить 1803 грн. 33 коп., що підтверджується довідкою № 74 від 21.02. 2015 року.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що цивільний позов Прокурора про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину обгрунтований та підлягає до задоволення.
Також, потерпілим ОСОБА_9 та його представником пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову потерпілий посилався на те, що на лікування спричинених йому обвинуваченим тілесних ушкоджень ним на придбання медичних препаратів та отримання належного лікування було витрачено кошти на суму 12962 гривні 40 копійок, з них 5000 гривень на медикаменти, 2000 гривень за пошкоджений одяг, 2436 гривень втрачений заробіток за період з 19.01.2015 року по 20.03.2015 року, та за втрачений заробіток в сумі 5962 гривні 40 копійок в період з 01.09.2015 року по 01.03.2017 року. Також, обвинуваченим завдано йому і моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 300 000 грн., оскільки, в результаті цих дій його душевний стан пригнічений, йому заподіяно значний фізичний та душевний біль, моральні страждання та переживання, порушився звичний для нього спосіб життя, потерпілий боїться за своє життя.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий на підтвердження своїх позовних вимог про відшкодування понесених ним матеріальних витрат, представив суду товарні чеки про купівлю лікарських засобів на загальну суму 815 грн. 64 коп., що підтверджують витрати на лікування; та фіскальні чеки з АЗС на загальну суму 244 грн. 90 коп., що підтверджують витрати на пальне для автомобіля, пов`язані з викликом до суду.
Крім того, на підтвердження витрат на лікування ОСОБА_9 представив суду направлення на обстеження, результати електронейроміографічного обстеження, знімок.
Як вбачається з матеріалів провадження, доказів про те, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 було призначено медичне лікування, та яке саме, потерпілим не надано. Крім того, з представлених суду відомостей не вбачається, що медикаменти призначались саме ОСОБА_9 , та саме з приводу отриманих ним тілесних ушкоджень. Також, жодних доказів того, що витрати на пальне, про що потерпілий представив фіскальні чеки із заправки автомобіля, були пов`язані саме з викликом його до суду, потерпілим не надано. Обвинуваченим ОСОБА_5 в судовому засіданні визнана матеріальна шкода на суму 5000 гривень, тому на підставі викладеного цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково в сумі визнання цивільним відповідачем цивільного позову.
Щодо вимог цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, судом встановлено наступне.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 додатково пояснив, що спричинена йому моральна шкода виражається в тому, що він переніс фізичні страждання, образу, терпів біль, продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді неповноцінного функціонування лівої руки та постійних больових відчуттях у ній, наслідки події, що сталася потягли за собою нераціональне витрачення життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди не визнав, просив суд в цій частині позову відмовити.
У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вищезазначені вимоги закону та встановлені обставини кримінального провадження, а саме те, що потерпілому ОСОБА_9 внаслідок вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення завдані фізичний біль та душевні страждання, які виразились у порушенні звичного для нього способу життя, суд вважає, що підлягає відшкодуванню на користь потерпілого моральна шкода в розмірі 20 000 грн. На переконання колегії суддів, такий розмір моральної шкоди буде в повній мірі відповідати принципам розумності, виваженості і справедливості.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з договорами про надання правової допомоги від 16 лютого 2017 року та від 12 червня 2019 року у даній справі вартість юридичних послуг по одному договору складає 17 тисяч гривень.
Згідно додаткової угоди (розрахунку) від 08.08.2018 року, та квитанції до прибуткового касового ордеру №11, ОСОБА_9 оплачено кошти в сумі 16000 гривень за послуги адвоката.
Згідно додаткової угоди (розрахунку) від 31.10.2019 року, та квитанції до прибуткового касового ордеру №29, ОСОБА_9 оплачено кошти в сумі 3500 гривень за послуги адвоката.
Оскільки, вище вказані витрати документально підтверджені, колегія суддів вважає що дані витрати цивільного позивача на правову допомогу підлягаю до задоволення в повному обсязі.
Вирішити питання щодо речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Також колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь Держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючись ст.ст. 367- 376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна яке належить на праві приватної власності обвинуваченому.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання період відбутого покарання з 14 червня 2016 року по 7 грудня 2016 року в місцях позбавлення волі один день позбавлення волі за один день позбавлення волі та у відповідності до ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати термін його ув`язнення з 7 грудня 2016 року по 6 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов Прокурора про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Копичинецької районної комунальної лікарні (Тернопільська область, Гусятинський район, м. Копичинці, вул. Шевченка, 106) р/р № 1645, Код , МФО 838012 витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 1803 грн. 33 коп.
Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5 000 гривень, моральної шкоди в сумі 20 000 гривень та судові витрати в сумі 19500 гривень.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Речові докази:
- автомобіль «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , відеореєстратор з пошкодженим перехідником та книжечку із документами, що знаходиться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_9 - повернути останньому;
- фуфайку чорного кольору, светр спортивного крою синього кольору, тільняшку білого кольору у поперечну смугу темно-сірого кольору із слідами крові та пошкодженнями, які опечатано в пакет з полімерного матеріалу білого, синього та жовтого кольорів; зимову куртку комбіновану з плащової тканини темно-зеленого кольору із пошкодженнями, яку опечатано в пакет з полімерного матеріалу чорного кольору, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_9 ;
- штани типу джинси чорного кольору, светр спортивного крою комбінований синього кольору, джемпер комбінований чорного кольору, фуфайку чорного кольору з пошкодженнями та слідами крові, які опечатано в пакет з полімерного матеріалу одноразового користування чорного кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області повернути ОСОБА_5 ;
- господарсько-побутовий ніж, який опечатаний в сейф-пакет «Експертна служба» з № 0378577, змиви крові на марлевих тампонах (шматках марлі) в 2-х паперових конвертах та марлеві тампони зі слідами «контролю» в 2-х паперових конвертах, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області знищити;
- три сліди папілярних узорів на аркуші паперу формату А4 в паперовому конверті, грошову купюру номіналом 20 (двадцять) гривень СА1610020, 2013 року, опечатану в паперовому конверті, які долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000013 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічних експертиз № 4-13/15 від 16.02.2015 року в розмірі 430 грн. 43 коп., № 4-24/15 від 04.03.2015 року в розмірі 3993 грн. 6 коп., експертизи холодної зброї № 4-29/15 від 25.03.2015 року в розмірі 675 грн. 18 коп., судової компьютерно-технічної експертизи № 1.3-211/15 від 06.08.2015 року в розмірі 614 грн. 40 коп.
Скасувати арешт накладений на частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що в АДРЕСА_4 та частину нежилого приміщення, майстерні магазину, розташованого в АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_5 на праві власності.
На вирок можуть бути подані апеляції до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з часу його оголошення, а обвинуваченим у той же термін з дня отримання копії вироку.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді:/підписи/ ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія вірна

Вирок набрав законної сили "____"____________20___р.

Оригінал вирока знаходиться в матеріалах справи № 596/663/15-к, яка зберігається в архіві Чортківського районного суду Тернопільської області.

Головуючий: ОСОБА_1

Копію вироку видано "_____"_______________2019 року.

Секретар: