"25" березня 2019 р. Справа № 363/2820/18
УХВАЛА

25 березня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000377 відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, оскільки на даний час відсутні підстави для його скасування або зміни.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просила змінити на більш м`який, а саме на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд зазначає про наступне.

Судом встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 28 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи. Обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Враховуючи, що в обґрунтування клопотання прокурором не наведено конкретних фактів, які б свідчили про те, що ризики, які стали б підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зменшились. Фактично прокурор послався лише на тяжкість обвинувачення, впливу на потерпілого та свідків, відсутність міцних соціальних зв`язків, в той час як потерпілий повідомив про те, що претензій до обвинуваченого він не має і просив справу розглядати без його участі.

Отже, суд, керуючись ст. ст. 3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, 1950 року, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який має сім`ю, батьків похилого віку, постійне місце проживання та реєстрацію, перебуваючи під домашнім арештом належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, а також відсутність конкретних об`єктивних даних про намагання обвинуваченого впливати на потерпілого та свідків, приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для їх забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків передбачених ст. 194 цього Кодексу.

Керуючись статтями 331, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити..

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов"язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає - АДРЕСА_1 без дозволу суду та прокурора; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали до 25 травня 2019 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1