ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування № 0002348 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні маючого малолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2019 року продовжено строк тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14.24 години 06 березня 2019 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , 03.12.2018 року у період часу з 08 год. 00 хв. по 08 год. 30 хв., перебуваючи за кермом автомобіля «ВАЗ 211340» д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, наодинці, разом із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на узбіччі траси, біля дороги «М04 Е50», розташованої між м. Павлоград та с. Межиріч, Павлоградського р-ну, Дніпропетровської області, на ґрунті виниклого словесного конфлікту між ОСОБА_9 , з одного боку та ОСОБА_10 , з іншого боку, виникла сварка, під час якої, у підозрюваного ОСОБА_9 , виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків.
Після чого ОСОБА_9 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи смерті ОСОБА_10 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків, почав наносити удари руками та ногами в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок потерпілої.
Своїми умисними, діями спрямованими на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_9 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; забійних ран м`яких тканин голови та верхньої губи; забої та садна м`яких тканин голови, шиї, спини; перелому стінки верхньої щелепної пазухи; перелому поперечного відростка хребця L1 з права. Після чого, ОСОБА_9 , використовуючи пластиковий зашморг, здавив шию ОСОБА_10 , тим самим перекривши надходження кисню до організму та залишив на місці вчинення злочину.
Таким чином ОСОБА_9 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг його закінчити з причин, які не залежать від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_10 була доставлена до лікарні, де їй була надана своєчасна і кваліфікована медична допомога, що запобігла смерті потерпілої.
06.12.2018 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
07.12.2018 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Підозра ОСОБА_9 повністю підтверджується такими доказами:
- показами потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;
- протоколами оглядів від 03.12.2018, 04.12.2018, 06.12.2018;
- довідкою, щодо опрацювання технічної інформації.
Слідчий вважає необхідним провести слідчі дії, а саме:
- витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової медичної експертизи;
- витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок додаткової судово-медичної експертизи по обставинах на які вказала в ході слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_10 ;
- витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової товарознавчої експертизи;
- після отримання висновку судово-медичної експертизи та судової товарознавчої експертизи змінити повідомлення про підозру ОСОБА_9 , допитати останнього з приводу вчинення ним кримінального правопорушення за участю адвокатів підозрюваного;
- провести інші слідчі дії, в проведенні яких виникне необхідність, дати оцінку всім зібраним по справі доказам з точки зору їх достовірності, допустимості і достатності та прийняти по справі законне і обґрунтоване рішення
- надати доступ до матеріалів досудового розслідування усім сторонам кримінального провадження;
- виконати вимоги ст. 290 КПК України;
- скласти обвинувальний акт у чинному кримінальному провадженні та затвердити його;
- скласти реєстр досудового розслідування. До 04.02.2019 року вказані слідчі дії не зможуть бути виконаними. Строк досудового розслідування продовжено до 07.03.2019 року.
Ризики, які були встановлені судом при обранні запобіжного заходу підозрюваному, залишились. ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілого, свідків.
Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобігти вказаним ризикам.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник зазначає, що слідчим суддею порушено вимоги кримінального процесуального закону, що могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Вказує, що слідчий Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою лише за 2 дні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а не за 5 днів, як того вимагає ч. 1 ст. 199 КПК України. Слідчий суддя не звернув увагу на вказану обставину.
Крім того, слідчим суддею було розглянуто клопотання про продовження строку тримання під вартою без повідомлення та без участі обраних підозрюваним захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , залучивши підозрюваному з регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області адвоката ОСОБА_20 , чим було порушено вимоги ст. 59 та п. 6 ч. 3 ст. 129, ч. 3 ст. 62 Конституції України, ч. 1 та ч. 3 ст. 193 КПК України.
Захисник вважає, що слідчим суддею було порушено вимоги закону щодо забезпечення сторонам у кримінальному процесі при розгляді цієї справи рівних умов для виконання як професійних функцій, так і здійснення наданих ним прав, передбачених кримінальним процесуальним законом, що безумовно перешкодило суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване і справедливе рішення.
Крім того, зазначає, що при ознайомленні 04.02.2019 року з прошитою та пронумерованою справою, в останній був відсутній протокол розподілу справи відповідно до системи автоматизованого розподілу. Відтак клопотання про продовження строку тримання під вартою було розглянуто неуповноваженим складом суду.
Захисник посилається на те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою. Вважає, що останні покази потерпілої не можна вважати беззаперечним доказом наявності вини підозрюваного у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки її покази тричі змінювалися під час досудового розслідування. Щодо показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 захисник зазначає, що жоден із вказаних свідків не бачив того, що підозрюваний наносив потерпілій будь-які тілесні ушкодження, ти більше душив та намагався вбити.
Крім того вказує, що висновками судових експертів спростовуються обставини, якими слідчий обгрунтував повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Також захисник вказує, що в даному кримінальному провадженні взагалі відсутні підстави кваліфікувати діяння підозрюваного за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Захисник посилається на те, що ризик переховування підозрюваного від органів слідства або суду є абсолютно безпідставним, оскільки підозрюваний самостійно на перший же виклик з`явився до Павлоградського ВП та надав автомобіль та всі необхідні речі, які у нього запитували. Ризик зникнення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження також відсутній, оскільки всі необхідні процесуальні дії щодо здобуття доказів органом досудового розслідування на цьому етапі вже були здійснені. Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні також відсутній, оскільки свідки, які б щось бачили з приводу вчинення кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні відсутні, а всі експертизи вже проведені.
Крім цього захисник вказує, що тяжкість кримінального правопорушення, не може вважатись єдиною та достатньою підставою для висновку про можливість переховування від органів досудового слідства, а вже достатньо тривалий час досудового розслідування значно зменшує ризик переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування.
Також захисник вважає, що при розгляді цього клопотання необхідно врахувати ті фактори, що характеризують особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, на обліку в наркологічних та психоневрологічних диспансерах не перебуває, має постійне місце проживання разом зі своєю матір`ю дуже похилого віку, яка перебуває в нього на утриманні, має незадовільний стан здоров`я та потребує постійного догляду, має позитивний соціальний статус, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, від органів досудового розслідування та суду не переховувався, веденню кримінального провадження не перешкоджав, при затриманні опору працівникам правоохоронних органів не чинив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2018 року за № 0002348 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження 07 грудня 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та 07 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 лютого 2019 року. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року змінено, постановлено вважати обчислювання строку тримання під вартою ОСОБА_9 з 14.24 години 06 грудня 2018 року до 14.24 години 04 лютого 2019 року.
01 лютого 2019 року слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 14.24 години 06 березня 2019 року.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають підстави для такого висновку.
Слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Такими обставинами обґрунтовано визнано те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілу та свідків, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_9 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.
З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії розгляду клопотань про продовження строків запобіжного заходу, слідчий суддя не в змозі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності, вказані питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті.
Посилання захисника на порушення права підозрюваного на захист у зв`язку з тим, що в судовому засіданні не приймали участь його захисники за договором не заслуговують на увагу, оскільки для розгляду клопотання, слідчим ОСОБА_21 був залучений адвокат з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_20 , що не суперечить положенням ч. 1 ст. 53 КПК України, згідно із якою слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а… прибуття обраного захисника неможливе. Крім того, захисник ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції не заперечував прокурору щодо обізнанності про розгляд клопотання стосовно підозрюваного в суді першої інстанції.
Доводи захисника щодо відсутності ризику переховування підозрюваного, оскільки підозрюваний самостійно з`явився на перший виклик до поліції і надав автомобіль та всі необхідні речі, не заслуговують на увагу, оскільки зазначене не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ризики, встановлені слідчим суддею у своїй сукупності, є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
Посилання захисника щодо відсутності ризику знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, відповідно до клопотання слідчого, на теперішній час органами досудового розслідування не в повній мірі задокументовано, зафіксовано та викрито діяльність ОСОБА_9 пов`язану з підозрою, що свідчить про наявність вказаного ризику.
Посилання захисника щодо відсутності ризику незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження не заслуговують на увагу, враховуючи тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, які свідчать про можливий незаконний вплив на учасників кримінального провадження, оскільки, відповідно до ст. 23 КПК України, показання учасників кримінального провадження повинні бути надані безпосередньо в суді, тому на цей час ризик існує.
Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки їх наявність та міцність, а також і дані, характеризуючі особу, на що є посилання в апеляції захисника, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 .
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: