Справа № 642/6824/18
Провадження № 1-кп/642/887/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Самотой М.Є..
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Куриленко Д.В.
обвинуваченого Щурова С.В.
захисника Конюшенко І.П,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002037, який надійшов до суду відносно Щурова Сергія Вікторовича, 25 вересня 1991 року народження, уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, не працюючого раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд.140-А, кв.131 та фактично проживаючого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева, буд.30
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова 30.11.2018 року з Харківської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002037 від 11.08.2018 року, відносно Щурова С.В., який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором була надана суду угода про визнання винуватості, укладена 28.12.2018 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 Хірним В.О. та обвинуваченим Щуровим С.В.

Судом встановлено, що 10 серпня 2018 року об 11 год. 00 хв. при проведенні обшуку за місцем фактичного мешкання Щурова С.В., на території домоволодіння № ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на пістолет та чотири предмета, зовні схожих на патрони до пістолету.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 449 від 13 вересня 2018 року, вилучений під час обшуку на території домоволодіння № 30 у с. Слобожанське Харківського району Харківської області, пістолет є нестандартною вогнепальною гладкоствольною зброєю - переробленим саморобним способом травматичним пістолетом калібру 9 мм Р.А. моделі «ФОРТ-17Р» виробництва України з конструкційною переробкою у вигляді розсвердлення діаметра канала ствола до 8 мм, що дозволяє використовувати нестандартні патрони типорозміром гільзи 9 мм Р.А. з металевим снарядом діаметром до 8 мм. На пістолеті знищені заводські номери. На пістолеті є виробничий технологічний номер «2686» (зсередини кожух-затвора). Пістолет виготовлений промисловим способом з послідуючим внесенням саморобної переробки з метою зміни його початкового призначення. Даний пістолет працездатний та придатний для проведення пострілів.
Вилучені під час обшуку на території домоволодіння № 30 у с. Слобожанське Харківського району Харківської області 4 патрона є нестандартними боєприпасами - саморобними пістолетними патронами калібру 7,8 мм, виготовлені на базі гільз патронів калібру 9 мм Р.А. з встановленням в них куль пістолетних патронів калібру 7,62 мм (7,63x25 ТТ) та значним збільшенням метального заряду, які можуть бути використані для стрільби з переробленої, саморобної зброї відповідного калібру (з діаметром каналу ствола не менше 8 мм) та типорозміру патронника в тому числі з наданого пістолета. Надані на дослідження патрони виготовлені промисловим способом з саморобним внесенням змін в їх конструкцію та придатні для проведення пострілу з наданого пістолету.
Вищезазначену нестандартну вогнепальну зброю та патрони Щуров С.В. незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.
Такі дії Щурова С.В. суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
В підготовчому судовому засіданні прокурор Куриленко Д.В., обвинувачений Щуров С.В. та захисник Конюшенко І.П. просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 28.12.2018 року та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Вивчивши надані документи, допитавши обвинуваченого Щурова С.В., та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Обвинувачений Щуров С.В. під час підготовчого розгляду кримінального провадження добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання Щурову С.В за ч.1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України. Сторони погодились, що строк випробування та обов`язки, які покладає суд на обвинуваченого у зв`язку зі звільненням від відбування покарання будуть визначені на розсуд суду.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згоден. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст. 263 ч. 1 КК України оговорені сторонами
Обвинувачений Щуров С.В. пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально, оскільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю, зобов`язується сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого Щуровим С.В. правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого Щурова С.В. не встановлено. Суд переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується Щуров С.В., склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, що вказує на кваліфікацію діяння за ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому Щурову С.В., суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.
Злочин, вчинений Щуровим С.В. відноситься до тяжкого злочину. Свою вину в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує вік обвинуваченого, що останній є особою, яка раніше не судима, не одружений, не працює, має постійне місце реєстрації, на обліку у лікарів нарколога на психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання Щурова С.В. є щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не вбачає.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого Щурова С.В. може сприяти покарання, у виді позбавлення волі, однак зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і призначає йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та підозрюваним.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судової дактилоскопічної експертизи № 1279 від 05.09.2018 в розмірі 1716 грн. та судової балістичної експертизи № 449 від 13.09.2018 в розмірі 1430 грн., а всього в розмірі 3146 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, оскільки експертизи були проведені у зв`язку із вчиненим обвинуваченим кримінальним правопорушенням..
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 394, 474- 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 28.12.2018 року, що укладена у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002037 від 11.08.2018 року, між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 Хірним Віталієм Олександровичем та обвинуваченим Щуровим Сергієм Вікторовичем.

Щурова Сергія Вікторовича визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України Щурова С.В. звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .
Запобіжний захід у відношенні Щурова С.В. по даному кримінальному провадженню не обирався.
Речові докази у справі: перероблений травматичний пістолет калібру 9 мм Р.А. моделі «ФОРТ-17Р» виробництва України та гільзи у кількості 4 штук, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція про здачу № 1594) знищити.
Стягнути зі Щурова Сергія Вікторовича на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням по справі судової дактилоскопічної експертизи № 1279 від 05.09.2018 в розмірі 1716 грн. та судової балістичної експертизи № 449 від 13.09.2018 в розмірі 1430 грн., а всього в розмірі 3146 грн.
Роз`яснити Щурову С.В., що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя В.В. Вікторов