Дата документу 26.04.2019
Справа № 501/2522/16-к
У Х В А Л А
24 квітня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (нині - Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
Іллічівським міським судом Одеської області здійснюється судовий розгляд зазначеного кримінального провадження.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Судом на підставі ч.3 ст.331 КПК України поставлене на обговорення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити строк обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризику того, що обвинувачений може переховуватись від суду.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою, оскільки, на їх думку, винуватість обвинуваченого не доведена, зазначений прокурором ризик відсутній. Крім того, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з таких підстав.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який кримінальним законом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 січня 2019 року стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого ухвалою від 25 лютого 2019 року продовжено до 25 квітня 2019 року, однак, з огляду на складність справи, закінчити судовий розгляд цього кримінального провадження до 25 квітня 2019 року неможливо.
Перелік доказів, які зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину.
Обставини злочину свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що зберігається ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, дітей не має, не проживає за адресою, яку надав органу досудового розслідування та суду, до ОСОБА_5 було двічі застосовано приводи до суду, які не були виконані через відсутність обвинуваченого за місцем мешкання, що свідчить про його фактичне переховування від суду. Цей ризик, на думку суду, не зменшився зі збігом часу, проведеного обвинуваченим під вартою.
Зазначене також свідчить про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого - ОСОБА_5 не одружений, дітей не має, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його незадовільний майновий стан (обвинувачений не працює, інших джерел доходів не має), розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_5 , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 28 липня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та засуджено до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, що свідчить про ризик повторення протиправної поведінки).
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які б виключали застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України (спробам переховуватись від суду)як дії, яка, на думку суду, може вчинитися з високим ступенем ймовірності., тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 193-194, 196, 197 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 червня 2019 року, включно.
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя