Провадження № 11-кп/824/1006/2019 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербаки Білоцерківського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України та виправдано його за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_8 пред`явлене обвинувачення в тому, що він 13 липня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, знаходячись неподалік будинку № 87-Б по вул. Закревського в м. Києві, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов ззаду до раніше незнайомої ОСОБА_11 та правою рукою зірвав з шиї останньої ланцюжок з металу жовтого кольору з підвіскою у вигляді хрестика з металу жовтого кольору, загальною вартістю 41000грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Суд першої інстанції визнав недоведеним обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).
В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції при визнанні ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення не врахував обставини справи та докази сторони обвинувачення. Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_8 , на думку прокурора, підтверджується: показаннями потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 липня 2017 року; показаннями свідка ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 липня 2017 року. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при визнанні ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення достатньою мірою не врахував обставини справи, докази сторони обвинувачення та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним діяння.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, котра підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задоволити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , котрі заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 94 КПК України при постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши зібрані під час досудового розслідування докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, дав їм належну оцінку у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
При цьому, суд першої інстанції також навів мотиви, з яких відкинув докази обвинувачення.
Цим самим спростовуються апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, наданим стороною обвинувачення, якими доводиться винуватість ОСОБА_8 у вчиненні відкритого викрадення майна ОСОБА_11 а також про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Колегія суддів вважає, що суд належним чином проаналізував показання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо непричетності до вчинення інкримінованих йому дій та обґрунтовано визнав їх правдивими, оскільки вони повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
На переконання апеляційного суду, досліджені в судовому засіданні докази обвинувачення, доречно відкинуті судом першої інстанції, оскільки вони не доводять вчинення ОСОБА_8 відкритого викрадення ланцюжка з металу жовтого кольору разом із підвіскою у вигляді хрестика з металу жовтого кольору у потерпілої ОСОБА_11 .
Так, в судовому засіданні як суду першої інстанції так і апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що 13липня 2017 року приблизно з 09 години до 10 години на кінцевій зупинці громадського транспорту по вул.Закревського в м. Києві він сів до маршрутки, де сидів та чекав на відправлення, в цей час до нього підійшли працівники поліції, які висадили його з маршрутки та привезли до одного з будинків на масиві, де відбувся якийсь злочин, на вказаному місці був проведений його особистий обшук та оглянуті його речі, після чого до них підійшла літня жінка та повідомила, що він по одягу підходить під опис. Він був вдягнутий в сині шорти, футболку, кепку, кросівки, при ньому був синій рюкзак. Відкритого викрадення чужого майна 13 липня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин по вул. Закревського, 87-Б в м. Києві він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_11 , котра була допитана під час досудового розслідування в судовому засіданні суду першої інстанції в порядку ст. 225 КПК України, показала, що вранці в один з днів липня 2017 року, коли вона йшла по вул. Закревського в м. Києві, вона відчула дотик до своєї шиї, на який повернулась, і в цей час незнайомий чоловік зірвав з її шиї ланцюжок з хрестиком та підвіскою у вигляді знаку зодіаку та побіг, вона нахилилась підняти підвіску, яка впала, та побачила вказаного чоловіка тільки зі спини, який був в одязі сірого кольору, обличчя вказаного чоловіка вона не бачила.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13липня 2017 року, потерпіла ОСОБА_11 заявила про відкрите заволодіння золотим ланцюжком з хрестиком 13 липня 2017 року по вул. Закревскього, 87-В в м.Києві вчинено невідомою особою.
Колегія суддів звертає увагу, що наведене свідчить лише про відкрите викрадення ланцюжка з хрестиком невідомою для потерпілої особою чоловічої статі, обличчя якої вона не бачила, а тому показання потерпілої ОСОБА_11 та дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, на переконання апеляційного суду, не доводять вчинення ОСОБА_8 відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_11 , а тому суд першої інстанції правильно відкинувпоказання потерпілої та дані вказаного протоколу як доказ обвинувачення.
Крім того, з показань потерпілої ОСОБА_11 вбачається, що грабіжник мав одяг сірого кольору, з показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що грабіжник був одягнутий у вітровку, кросівки, можливо шорти, блайзер, в руках тримав речовий мішок, з показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що грабіжник був одягнутий в шорти темного кольору, футболку темно-синього кольору, кепку світлого кольору, при собі мав темний рюкзак, і при затриманні працівниками поліції був в тій самій одежі як і при вчиненні злочину.
Натомість, з протоколів огляду місця події від 13 липня 2017 року вбачається, що ОСОБА_8 , якого затримали працівники поліції, безпосередньо при затримані був одягнутий в кросівки, білі шкарпетки, сині шорти «Адідас», сіру футболку, кепку синього кольору, при собі мав рюкзак темно-синього кольору, в подальшому цього ж дня при огляді в службовому кабінеті ВП-2 Деснянського УП ОСОБА_8 був одягнутий в кросівки, сині шорти, коричневу футболку, темну куртку, на плечі рюкзак синього кольору, в якому знаходились з предметів одягу штани чорного кольору та кепка синього кольору.
При цьому, з показань потерпілої та свідків вбачається, що ОСОБА_8 , якого затримали працівники поліції, мав схожий, а не однаковий одяг з особою, яка вчинила відкрите викрадення майна потерпілої.
Крім того, як вбачається з показань свідка ОСОБА_14 , інформація по орієнтуванню на особу, яка вчинила злочин, містила дані щодо віку та тілобудови особи, і на кінцевій зупинці громадського транспорту в маршрутці вони затримали ОСОБА_8 як особу, яка підходила по віку та тілобудові під інформацію по орієнтуванню, і свідки біля будинку на місці вчинення злочину зазначили, що особа, яка вчинила злочин, є схожою на ОСОБА_8 .
Разом з тим, ОСОБА_8 працівники поліції затримали в маршрутці через 3-4 хвилини після події злочину на певній відстані від цього місця, ОСОБА_8 вів себе спокійно, викраденого майна при ньому не було, також викрадене майно не було виявлено і в ході огляду маршрутки, в якій знаходився останній.
Показання свідка ОСОБА_13 в частині того, що вона бачила обличчя особи, яка вчинила злочин щодо ОСОБА_11 , і що ОСОБА_8 , якого доставили працівники поліції на місце вчинення злочину, та особа, яка вчинила злочин, є однією і тією ж особою, суд першої інстанції обґрунтовано поставив під сумнів, оскільки враховуючи відстань, на якій свідок ОСОБА_13 бачила особу, яка вчинила відкрите викрадення майна ОСОБА_11 , а саме на відстані за метрів 50 з балкону 4-го поверху будинку, неможливість перевірки вказаних показань свідка шляхом відтворення обставин даної події через уникнення свідка ОСОБА_13 від участі у слідчому експерименті, показання свідка ОСОБА_13 в частині того, що вона бачила обличчя особи, яка вчинила злочин щодо ОСОБА_11 , і даною особою є ОСОБА_8 , є непереконливими.
Враховуючи наведене, показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , на думку колегії суддів, не доводять вчинення ОСОБА_8 відкритого викрадення майна ОСОБА_11 , а тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про не прийняття вказаних показань як доказів обвинувачення.
Також, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги як доказ обвинувачення протокол огляду місця події від 13 липня 2017 року, згідно якого була оглянута ділянка місцевості на алеї між дитячим садком та будинком АДРЕСА_2 , на якій знаходилась ОСОБА_11 , та яка пояснювала, що на даному місці з її шиї невідомий чоловік зірвав золотий ланцюжок з підвіскою у вигляді вісів та хрестиком, і коли цей чоловік з ланцюжком та хрестиком втік, вона на асфальті знайшла свою золоту підвіску у вигляді вісів, яка в ході огляду була вилучена з рук ОСОБА_11 , оскільки вказаний протокол підтверджує лише наявність вказаної ділянки місцевості та вилучення у потерпілої 13 липня 2017 року підвіски, а тому дані вказаного протоколу не є доказом вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_11 .
Наданий стороною обвинувачення протокол пред`явлення особи для впізнання 13 липня 2017 року свідку ОСОБА_13 , також правильно визнаний судом першої інстанції недопустимим доказом виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим, як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13 липня 2017 року, свідок ОСОБА_13 зазначила, що може впізнати особу, яка вчинила злочин відносно пенсіонерки біля будинку № 87-Б по вул. Закревського в м. Києві 13 липня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, по тілобудові, одежі та обличчю. Серед осіб, які пред`являються для впізнання, ОСОБА_8 вибрав місце № 3 рахуючи зліва направо, після чого особи були розміщені зліва направо, і ОСОБА_8 був розміщений під № 4. Була запрошена свідок ОСОБА_13 , яка заявила, що впізнає особу, яка сидить під № 4 як таку, яка безпосередньо зірвала у ОСОБА_11 ланцюжок з шиї по АДРЕСА_2 13 липня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин. Вказану особу свідок впевнено впізнала за загальними рисами обличчя, кольору очей, прорізу.
Як вбачається з вказаного протоколу, при попередньому з`ясуванні у свідка ОСОБА_13 прикмет, за якими вона може впізнати особу, яка зірвала ланцюжок з шиї потерпілої, свідок назвала ознаками впізнання тілобудову, одежу та обличчя особи, не зазначаючи прикмети цих ознак. При цьому, впізнала вказану особу свідок ОСОБА_13 за загальними рисами обличчя, кольору очей, прорізу. Хоча, при зазначенні ознак, за якими може впізнати особу, свідок не зазначала про колір очей та проріз. І навпаки, за тілобудовою та одягом, які вказала як ознаки, за якими може впізнати особу, вказану особу не впізнавала.
Таким чином, враховуючи, що свідок ОСОБА_13 бачила особу, яка вчинила злочин, з балкону 4-го поверху будинку за метрів 50 до місця злочину, є сумніви, що на такій відстані остання бачила розріз та колір очей особи, яка вчинила злочин.
Також, як встановлено з протоколу, ОСОБА_8 на пропозицію зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються для впізнання, вибрав місце під № 3, однак, в порушення вимог ст. 228 КПК України, при впізнанні його свідком ОСОБА_13 опинився на місці під № 4.
Таким чином, враховуючи, що пред`явлення особи для впізнання 13 липня 2017року свідку ОСОБА_13 , було проведено з порушенням вимог ст.228 КПК України, відповідно до ст. 86 КПК України, дані, які містяться у вказаному протоколі, не можуть бути визнані допустимими, оскільки отримані в порядку, не встановленому КПК України, а тому не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення, і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Надані стороною обвинувачення та досліджені судом першої інстанції висновки експерта № 11-1/493 від 23 серпня 2017 року та № 12-4/1096 від 05 вересня 2017 року, а також визнаний постановою слідчого від 05 серпня 2017 року речовий доказ, суд першої інстанції правильно визнав неналежними доказами.
Так, відповідно до висновку експерта № 11-1/493 від 23 серпня 2017 року, надана на дослідження підвіска з металу жовтого кольору у вигляді знаку зодіаку «Терези», яка була вилучена 13 липня 2017 року в ході огляду місця події по вул. Закревського, 87-В в м. Києві, виготовлена зі сплаву на основі золота (58,6% - 59,0%), а також містить мідь та срібло, маса підвіски 4,46г.
Відповідно до висновку експерта № 12-4/1096 від 05 вересня 2017 року, ринкова вартість підвіски із золота у формі знака зодіаку «терези» саном на 13 серпня 2017 рокумогла становити 3791,00грн.
Постановою слідчого від 05 серпня 2017 рокувказана золота підвіска у формі знака зодіаку «терези», була визнана речовим доказом.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 13 липня 2017 року, вказана підвіска у вигляді «терезів» була вилучена з рук ОСОБА_11 в ході огляду ділянки місцевості на алеї між дитячим садком та будинком АДРЕСА_2 , де вона знаходилась, яку вона, згідно її пояснень, знайшла на асфальті після того, як на даному місці з її шиї невідомий чоловік зірвав золотий ланцюжок, на якому знаходилась вказана підвіска та хрестик, і яку вона знайшла на вказаному місці, коли цей чоловік з ланцюжком та хрестиком втік.
Разом з тим, обвинувачення щодо вказаної підвіски у формі знака зодіаку «терези» ОСОБА_8 не висунуте, тому, проводячи судовий розгляд відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, враховуючи межі обвинувачення, вказані висновки експерта та вказана підвіска як речовий доказ, на переконання апеляційного суду, є неналежними доказами у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 85 КПК України, оскільки не стосуються обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Крім того, стороною обвинувачення не було доведено вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Так, згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_8 відкрито викрав ланцюжок з металу жовтого кольору вартістю 40000грн., з підвіскою у вигляді хрестика з металу жовтого кольору вартістю 1000грн., а всього майно загальною вартістю 41000грн.
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Факт відкритого викрадення ланцюжка з хрестиком у ОСОБА_11 був встановлений її показаннями як потерпілої. Однак, будь-яких доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_11 ланцюжка з металу жовтого кольору з підвіскою у вигляді хрестика з металу жовтого кольору вартістю відповідно 40000грн. та 1000грн., стороною обвинувачення не надано.
Таким чином, стороною обвинувачення в ході судового розгляду взагалі не доведено виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Підсумовуючи наведене, за результатами судового розгляду, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що висунуте ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 1 ст. 186 КК України не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення його участі у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим судпершої інстанції на законних підставах виправдав останньогоза недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року, яким ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України та виправдано його за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

1.__________________ 2. __________________ 3. __________________