Справа № 183/412/19
№ 1-кп/183/813/19
В И Р О К
іменем України

25 січня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене 21.12.2018 року до ЄРДР за № 0000684, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу на посаді гранатометника 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти, у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2018 року наказом № 53-РС (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , та призначено на посаду санітара-стрільця 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти зазначеної військової частини.

У подальшому, 30 березня 2018 року наказом № 108 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 переведено на посаду гранатометника 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти вказаної військової частини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та згідно з текстом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», в Україні діє особливий період.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 28, 30, 35, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку та сумлінно і чесно виконувати обов`язки, а крім того, він є прямим начальником по відношенню до молодших офіцерів, прапорщиків, сержантів, старшин і солдатів, базуючись на принципі єдиноначальності, має право віддавати накази, які не суперечать чинному законодавству та контролювати його виконання.

Згідно ст. 148 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України усі описи, що знаходяться в кімнаті для зберігання зброї, у ставницях, шафах і ящиках, підписуються командиром роти. Автомати, карабіни, гвинтівки, кулемети й ручні гранатомети, а також запасні стволи до кулеметів, багнети зберігаються у ставницях, боєприпаси до зброї - в металевих замкнених шафах або ящиках. Особиста зброя офіцерів і прапорщиків управління частини зберігається у чергового військової частини в металевій замкненій шафі.

Відповідно до ст. ст. 233, 234 Статуту гарнізонної та вартової служби, чатовий зобов`язаний: пильно охороняти та стійко обороняти свій пост, нічим не відволікатися та не випускати з рук зброї й нікому не віддавати її, включаючи осіб, яким він підпорядкований. Чатовий на посту має тримати зброю у положенні "на ремінь" або в положенні приготування до стрільби стоячи, на внутрішніх постах; клапан сумки із спорядженим магазином (обоймами) тримати постійно застебнутим.

20 жовтня 2018 року за молодшим сержантом ОСОБА_5 було закріплено зброю автомат АКМ-ТК серії НОМЕР_2 .

19 грудня 2018 року молодший сержант ОСОБА_5 отримав ввірену йому для службового користування зброю - автомат АКМ-ТК серії НОМЕР_2 , 30 набоїв калібру 7,62 мм та відповідно до графіку чергувань по парку (БТ) приступив до виконання обов`язків чатового польового парку бойових машин військової частини НОМЕР_1 , що розташований у АДРЕСА_2 , із ввіреною йому для службового користування зброєю, а саме автоматом АКМ-ТК серії НОМЕР_2 з магазином спорядженим 30 набоями калібру 7,62 мм.

20 грудня 2018 року молодший сержант ОСОБА_5 , маючи при собі ввірену для службового користування зброю, а саме автомат АКМ-ТК серії НОМЕР_2 з магазином спорядженим 30 набоями калібру 7,62 мм та, будучи чатовим польового парку бойових машин військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 , приблизно о 16.10 годині вжив алкогольні напої.

У подальшому, 20 грудня 2018 року у період часу з 16.30 до 17.00 години, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і хоча, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, прямуючи до штабного намету військової частини НОМЕР_1 , діючи в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 28, 30, 35, 58, 59, 148 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 233, 234 Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, залишив автомат АКМ-ТК серії НОМЕР_2 з магазином, спорядженим 30 набоями калібру 7,62 мм у польовому парку бойових машин зазначеної військової частини, розташованої в АДРЕСА_2 , внаслідок чого ввірена ОСОБА_5 для службового користування зброя автомат АКМ-ТК серії НОМЕР_2 та 30 набоїв калібру 7,62 мм були втрачені.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які лягли в основу обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся. Доповнив, що найближчим часом відшкодує матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 21.12.2018 року за № 0000684, згідно якого 19.12.2018 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 молодший сержант ОСОБА_5 , перебуваючи у польовому парку бойових машин зазначеної військової частини, розташованого на НОМЕР_4 загальновійськовому полігоні у АДРЕСА_2 , внаслідок порушення правил зберігання втратив ввірену для службового користування зброю, а саме автомат АКМ-ТК ( НОМЕР_2 ) та бойові припаси, а саме набої калібру 7,62 мм у кількості 30 штук

(а.п. 14);

- відомість залишкової вартості військового майна Служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 , згідно якої встановлено вартість набоїв, магазину до автомата АКМ-ТК, автомата АКМ-ТК

(а.п. 24);

- довідка-розрахунок на втрачене майно Служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 , згідно якої встановлено вартість набоїв, магазину до автомата АКМ-ТК, автомата АКМ-ТК

(а.п. 25);

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 378 від 25.12.2018 року про результати службового розслідування за фактом втрати зброї, згідно якого встановлено факт втрати ОСОБА_5 зброї

(а.п. 27-28);

- документи щодо проходження ОСОБА_5 військової служби

(а.п. 38-40, 44-47, 50, 52-54).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 413 КК України, як втрата ввіреної для службового користування зброї та боєприпасів внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставиною, яка обтяжує покарання, визначеної ст. 67 КК України, вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий; одружений, працевлаштований та має бажання продовжити нести службу в Збройних Силах України, має позитивну службову характеристику; отримав ряд грамот за сумлінне виконання службових обов`язків, зразкову військову дисципліну, ініціативу та професіоналізм під час проведення бригадних тактичних навчань; отримав осколкове поранення нижніх кінцівок під час виконання бойового завдання в Луганській області; приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Санкція ч. 2 ст. 413 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення покарання у виді позбавлення волі, строком на 1 рік, сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

Враховуючи наявність зазначених вище двох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а також особу останнього, суд вважає можливим перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в частині 2 санкції ст.. 413 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, ст. 69 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, строком на 5 місяців з відбуванням покарання на гауптвахті.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1