Справа № 496/16/19
Провадження № 1-кп/496/171/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
особи щодо якої застосовуються заходи медичного характеру ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000347 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:

03.01.2019 року у провадження судді надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000347 від 07.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, стосовно ОСОБА_5 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити клопотання до судового розгляду.
Представник підозрюваного надав до суду клопотання про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Підозрюваний підтримав свого представника.
Заслухавши представника підозрюваного та перевіривши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що його слід повернути прокурору у зв`язку із наступним.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Відповідно до ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Разом з тим, у порушення вимог ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 не містить позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Таким чином, відомості щодо можливості участі ОСОБА_5 у розгляді клопотання про застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру, з огляду на характер розладу психічної діяльності чи його психічного захворювання, мають бути відображені у клопотанні про застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру.
Слід зазначити, що вирішення питання про можливість участі особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, брати участь у судовому розгляді є важливою гарантією дотримання права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Окрім того, в порушення вимог ст. 291 КПК України клопотання не містить, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
В супереч вимогам п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру взагалі не містить відомості про розмір витрат на залучення експерта (з клопотання вбачається, що під час досудового розслідування проведена психолого-психіатрична експертиза).
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності.
Відтак, згідно ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слід у тому числі встановити такі обставини: наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; поведінку особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою.
Але у клопотанні прокурора наявні відомості лише про хронічне психічне захворювання, в період часу, що стосується вчинення кримінального правопорушення, згідно психолого-психіатричної експертизи № 512 від 12.12.2018 року.
Окрім того, на обґрунтування необхідності застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру прокурор, у своєму клопотанні посилається на такі діагнози, як хронічне психічне захворювання у вигляді: «Біполярного афективного розладу, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F31.2 за МКХ-10), хронічне психічне захворювання у вигляді: «Біполярного афективного розладу, стан медикаментозної ремісії» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F31.7 за МКХ-10), та хронічне психічне захворювання у вигляді: «Біполярного афективного розладу, поточний гіпоманіакальний епізод» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F31.0 за МКХ-10). Відсутність конкретизованого діагнозу позбавляє суд правильного визначити, яке саме з перелічених захворювань стало причиною звернення до суду з відповідним клопотанням.
З огляду на викладене, суд, дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру складене в порушення вимог КПК України, що унеможливлює його призначення до судового розгляду і відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, вважає за необхідне повернути дане клопотання прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 314, 369-372, 376, 395, 505, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000347 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області .
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 03 травня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1