Провадження № 1/638/19/18
В И Р О К
Іменем України

27 листопада 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу (за правилами КПК України 1960 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , уродженця м. Маріуполь, Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, працюючого за трудовою угодою вантажником, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2012 року, о 16:10 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу банкомату «ПриватБанк», Сана № 5410, побачив ОСОБА_5 , який здійснював банківські операції з пластиковою карткою № НОМЕР_1 , а саме зняття грошових коштів, побачив пін-код для здійснення будь яких операцій з картою, скористувавшись тим, що ОСОБА_5 забув вказану карту, не звернув його увагу на залишену карту, привласнив її собі, після чого здійснив зняття грошових коштів із зазначеної карти, а саме 500 гривень з комісією 3,75 грн., 9000 грн. з комісією 67,50 грн., 2500 грн. з комісією 60,31 грн., після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_6 свою вину у скоєні вказаного злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин таємно викрав чуже майно, а саме грошові кошти, що належать потерпілому ОСОБА_5 .

Враховуючи повне визнання підсудним вини, а також думку учасників судового розгляду, суд, керуючись ст.299, ст.301-1 КПК України 1960 року, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом підсудного, показання якого послідовні і повністю узгоджуються з матеріалами кримінальної справи, та дослідженням матеріалів, що характеризують особу останнього.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 винен в таємному викраденні чужого майна (крадіжки) і кваліфікує його дії в рамках пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України.

При визначенні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, його соціальне і матеріальне становище, ставлення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують покарання - щире розкаяння, відшкодування шкоди потерпілому, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання у вигляді штрафу, вважаючи, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і запобігання вчиненню нових злочинів.

Також, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 321-324, 327, 330-335, 338, 343 КПК України 1960р., суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою-скасувати, звільнивши останнього з -під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: