Провадження №1-кп/127/492/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщинці Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, навчається у Вінницькому національному аграрному університеті, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07.04.2015 року Погребищенським РС УДМС України у Вінницькій області, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001296 від 28.03.2018 року,

в с т а н о в и в :

26.03.2018 року, в період часу з 09:00 до 13:00 години, ОСОБА_4 перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , де він проживав спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю останніх, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з письмового столу ноутбук марки «Lenovo», який належить ОСОБА_5 та перебував у користуванні ОСОБА_6 .

Викраденим ноутбуком ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди відповідно до висновку експерта №341 від 16.04.2018 року на загальну суму 8666,66 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: маючи проблеми фінансового характеру, 26.03.2018 року він викрав з кімнати гуртожитку, де проживав разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ноутбук марки «Lenovo», який був у користуванні ОСОБА_5 , після чого здав ноутбук у ломбард, пред`явивши в якості документу, що посвідчує його особу своє посвідчення водія. Отриманими від продажу ноутбука коштами розпорядився на власний розсуд.

Завдану потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду відшкодував в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди на суму 25000 гривень не визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що його син проживав в гуртожитку в одній кімнаті з ОСОБА_4 26.03.2018 року його син зателефонував йому та повідомив, що у нього з кімнати викрали ноутбук, а хлопці сусіди по кімнаті, зокрема ОСОБА_4 вимагають від нього не писати заяву про крадіжку в поліцію. Коли він все-таки написав заяву про вчинення крадіжки ноутбука, хлопці вигнали його сина з кімнати в гуртожитку, пояснивши його сину, що з ним багато проблем, внаслідок чого посеред навчального року син залишився без місця для проживання, був вимушений шукати собі іншу кімнату, шукати тих, хто погодиться прийняти його проживати разом, що викликало сильні душевні переживання як його сина, так і його особисто, що були пов`язані з несправедливим відношенням з боку обвинуваченого та хвилюванням за моральний стан дитини.

Підтримав заявлений ним та уточнений 17.12.2018 року цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на його користь 25000 гривень моральної шкоди.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, потерпілого, дослідження витягу з кримінального провадження №0001296 (т.1 а.с. 41), протоколу прийняття заяви про злочин від ОСОБА_5 28.03.2018 року (т.1 а.с. 42 ), висновку судово-товарознавчої експертизи №341 від 16.04.2018 року з довідкою про вартість її проведення (т.1 а.с. 45-50), довідкою Повного Товариства «Чесний ломбард, ТОВ «МАСТ» і Компанія» (т.1 а.с. 51), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою (т.1 а.с. 55); на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 56-57), позитивно характеризується за місцем навчання (т.1 а.с.54).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді громадських робіт на строк, визначений в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України цивільний позов, заявлений в кримінальному провадженні потерпілим-цивільним позивачем ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь позивача 25000 грн. у відшкодування завданої злочином моральної шкоди, суд враховуючи положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону, а також роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості вважає їх завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 3000 грн. Розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях, які позивач зазнав внаслідок неправомірних дій щодо нього обвинуваченим, що викликало моральні переживання та хвилювання через несправедливе ставлення обвинуваченим до сина потерпілого та помсту його сину за звернення ним до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення злочину, водночас судом враховано й матеріальний стан обвинуваченого.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд приходить до переконання про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого сплачену потерпілим суму судового збору за подання позовної заяви про відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що цивільним позивачем ОСОБА_5 при зверненні до суду з цивільним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Однак, при визначенні суми судового збору суд приймає до уваги ставку судового збору, яка передбачена ЗУ «Про судовий збір», яка діяла на день подання позову (704,80 грн. за позовну вимогу немайнового характеру - про відшкодування моральної шкоди). Таким чином ОСОБА_5 слід повернути наднормово сплачений судовий збір за подання позовної заяви про відшкодування майнової шкоди в кримінальному провадженні, в сумі 1057,20 грн., оскільки позивач відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та позивачем було зменшено обсяг позовних вимог, в зв`язку з відшкодуванням йому завданої злочином майнової шкоди обвинуваченим.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення криміналістичного дослідження, а саме: судово-товарознавчої експертизи № 341 від 16.04.2018 року в сумі 572,00 грн. (т.1 а.с. 45), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 56, 65-67 КК України, ст. ст. 124, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 704 гривні 80 копійок у відшкодування сплаченого потерпілим ОСОБА_5 судового збору за подання позовної заяви про відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_5 надлишково сплачений судовий збір (квитанція № 0.0..1 від 01.11.2018 року) у сумі 1057,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 572, 00 грн. у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи № 341 від 16.04.2018 року.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вирок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: