Справа № 761/4853/19
Провадження № 1-кс/761/3569/2019
У Х В А Л А
Іменем України

06 лютого 2019 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009189, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
05.02.2019 року в провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділенням відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 02 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009189, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 серпня 2017 року, приблизно, о 10 годині, по проспекту Перемоги, 44 в м. Києві виявлено автомобіль марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками зміни номеру кузова, яким керувала ОСОБА_5 .

Під опитування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відмовилась надавати будь-які пояснення відповідно до ст. 63 Конституції України.

В ході огляду місця події 02.08 2017 , за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 44, вилучено автомобіль марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ з брилком сигналізацією до вказаного автомобіля марки «Toyota RAV 4».

08 серпня 2017 року постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві призначено експертизу транспортного засобу.

14 серпня 2017 року до СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшло клопотання від судового експерта про надання автомобіля марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 до територіального підрозділу ЦНППВТЗ №8041 за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 19, для проведення вище вказаної експертизи.

В подальшому орган досудового розслідування не зміг доставити автомобіль до територіального підрозділу ЦНППВТЗ №8041 за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 19, в зв`язку з тим, що автомобіль був заблоковано та без участі ОСОБА_5

12 грудня 2017 року повторно постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві призначено експертизу транспортного засобу.

27 грудня 2017 року до СВ Шевченківського УП ГУНП у м Києві надійшло клопотання про надання автомобіля марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 до територіального підрозділу ЦНППВТЗ №8041 за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 19, для проведення вище вказаної експертизи.

31 січня 2018 року було проведено експертизу транспортного засобу.

Відповідно висновку експерта №12-2/1385 від 31 січня 2018 року, маркувальні позначення ідентифікаційного номера кузова наданого на дослідження автомобіля марки «Toyota RAV 4», сірого кольору з прикріпленими номерними знаками НОМЕР_1 - змінювалися шляхом видалення з поверхні номерного майданчика шару металу з маркувальними позначеннями першопочаткового ідентифікаційного номера кузова та закріплення поверх номерного майданчика, за допомогою легкого металу, підготовленої металевої пластини з кустарно нанесеними маркувальними позначеннями «JTMYRREV20D006001», в кустарних умовах.

Першопочатковим ідентифікаційним номером кузова, наданого на дослідження автомобіля «Toyota RAV 4» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , є номер: « НОМЕР_3 ».

В вересні 2018 року представник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , в інтересах володільця тимчасового вилученого майна ОСОБА_5 , подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого Шевченеківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна.

01 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва виніс ухвалу про відмову в задоволенні скарги представника володільця тимчасового вирученого майна адвокат ОСОБА_4 в інтересах володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає в у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В листопаді 2018 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про скасування арешту майна.

26 грудня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва виніс ухвалу про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченеківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року, по справі №761/27412/17, на свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 , та скасувати арешт в частині заборони користування автомобілем марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 та ключа з брилком сигналізації до вказаного автомобіля.

Однак, орган досудового розслідування на розгляді вказаного клопотання про знаття арешту з вище вказаного майна, був відсутній, в зв`язку з ти, що в належний термін повідомлений про дату та час проведення судового засідання для розгляду клопотання про скасування арешту майна. При цьому слідчий суддя Шевченківського районного суду, під час судового розгляду вказаного клопотання ознайомився з матеріалами, які надав адвокат ОСОБА_4 , при цьому не вислухавши докази та не ознайомившись з матеріалами, які орган досудового розслідування надав би при розгляді вказаного клопотання. То орган досудового розслідування, приходить до висновків, що слідчий суддя не в повній мірі був ознайомлений з доказами, тому виніс рішення на користь адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_5 ..

Крім цього слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ухвалив рішення, на підставі матеріалів, які було надано до клопотання. При цьому адвокат ОСОБА_4 , який представляє інше теси ОСОБА_7 , під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого був ознайомлений з матеріалами, які під час розгляду скарги надав орган досудового розслідування, зокрема з висновком експерта №12-2/1385 від 31 січня 2018 року в якому вказано що, маркувальні позначення ідентифікаційного номера кузова наданого на дослідження автомобіля марки «Toyota RAV 4», сірого кольору з прикріпленими номерними знаками НОМЕР_1 - змінювалися шляхом видалення з поверхні номерного майданчика шару металу з маркувальними позначеннями першопочаткового ідентифікаційного номера кузова та закріплення поверх номерного майданчика, за допомогою легкого металу, підготовленої металевої пластини з кустарно нанесеними маркувальними позначеннями «JTMYRREV20D006001», в кустарних умовах. Першопочатковим ідентифікаційним номером кузова, наданого на дослідження автомобіля «Toyota RAV 4» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , є номер: « НОМЕР_3 », ухвалою про арешт на вище вказане майно, постановою пр. визнання речовим доказом. Однак, захисник ОСОБА_4 , під час подачі та розгляду клопотання про скасування арешту майна, навмисно не надав слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва вказані матеріали, для повного та всебічного вивчення та ухвалення рішення по даному клопотанні.

Таким чином адвокат ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_5 , ввівши в оман слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва, навмисно не надавши вище вказані матеріали, для позитивного ухвалення рішення на свою користь.

Таким чином, орган досудового розслідування, що на майно яке було вилучено у ОСОБА_5 , накласти арешт, а саме на свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 , та задовольнити в частині заборони користування автомобілем марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 та ключа з брилком сигналізації до вказаного автомобіля, заборонити користуватися вказаним автомобілем, для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження, притягнення винних осіб та проведення слідчих дій з вище вказаним автомобілем.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 , ключа з брилком сигналізації до вказаного автомобіля та задовольнити в частині заборони користування автомобілем марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечив.

Власник майна підтримав думку свого представника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

07.08.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на на автомобіль марки автомобіль марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключа з брилком сигналізації до вказаного автомобіля марки «Toyota RAY 4».

26.12.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2017 року, по справі № 761/27412/17, на свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Toyota RAV 4» номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , та скасовано арешт в частині заборони користування автомобілем марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 та ключа з брилком сигналізації до вказаного автомобіля марки «Toyota RAY 4».

До такого висновку слідчий суддя прийшов, враховуючи ту обставину, що арештованому автомобілю не було забезпечено належних умов зберігання, через що він псувався та зазнавав пошкоджень, що призводило до втрати його ринкової вартості.

Слідчий суддею було враховано тривалий час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Також слідчим суддею було в повній мірі досліджено матеріали кримінального провадження № 0009189, за результатом чого було прийнято рішення про можливість часткового скасування арешту майна.

В даному судовому засіданні слідчим не надано будь-яких нових доказів, які не було досліджено слідчим суддею при вирішенні клопотань про накладення арешту і його скасування, які б свідчили про необхідність у задоволенні клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1