Суд
Ухвала
Іменем України
01 квітня 2019 року
м. Київ
справа № 645/628/18
провадження № 51- 539 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 08 лютого 2019 року касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строкобвинувачений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду зі скаргою на виконання ухвали Верховного Суду від 08 лютого 2019 року, в якій він ставить питання про перегляд зазначеного судового рішення з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 31 січня 2018 року між першим заступником прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000009 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено судовий розгляд даного кримінального провадження, доручено відділу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_4 в межах провадження.
Харківський апеляційний судухвалою від 05 листопада 2018 року, керуючись ч.4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на зазначену ухвалу суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, звернувся із вказаною скаргою, яку просить задовольнити. При цьому посилається на незаконність оскаржуваного судового рішення з огляду на порушення судом вимог кримінального процесуального законодавства, а саме положень статей 314, 315, 342, 395, 427 КПК,ст. 129 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також неврахування судом практики Конституційного Суду України, Верховного Суду України (правовий висновок в постанові від 12 жовтня 2017 року № 5-142 кс (15) 17) та Вищого спеіалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
На думку Суду, правовий висновок ВСУ, викладений у його рішенні № 5- 142 кс (15)17 від 12 жовтня 2017 року, не може застосовуватися у цьому провадженні, оскільки у зазначеній постанові розглядались правовідносини, які стосувалися питання щодо відмови прокуророму задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, задоволення ухвалою слідчого судді скарги на бездіяльність прокурора та зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження, а також щодо порядку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно із положеннями ч.1 ст.392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.314 КПК в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про повернення обвинувального акту та клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Чинним КПК не передбачено окреме оскарження ухвали суду підготовчого судового засідання про відмову в затвердженні угоди та призначення судового розгляду кримінального провадження. Не вбачається також можливість оскарження ухвали про відмову в затвердженні угоди із положень ч.7 ст.474 КПК.
З урахуванням зазначеного апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що прийнята у підготовчому судовому засіданні ухвала місцевого суду, якою відмовлено в затвердженні угоди, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
З урахуванням наведеного, зазначені висновки суду апеляційної інстанції є обґрунтованими.
У силу ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала суду першої інстанції оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, і відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3