Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/219/19
Провадження № 1-кп/673/60/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2019 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого
ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000042 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2019 року, за яким обвинувачується
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Коржівці, Деражнянського району, Хмельницької області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, №60/95-ВР, на території домогосподарства за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , без відповідного дозволу, прийняв рішення про незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, у власних цілях, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 , у перших числах вересня місяця 2018 року, перебуваючи неподалік від залізничної станції «Масівці» Хмельницького району знайшов декілька дикоростучих кущів рослин коноплі, які з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу канабісу, зірвав та переніс до свого будинку, що по АДРЕСА_1 , таким чином незаконно придбав нарковмісну речовину, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 545,29 г.

В той же час, за місцем свого проживання - по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 відокремив частину листя коноплі від стебел, після чого просушив його, подрібнив, та помістив у два паперових згортки, та таким чином незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить5,38 грам, та 18,17 грам відповідно, після чого заховав їх у майстерні, за місцем свого проживання. Іншу частину рослин конопель він розділив ще на дві різні частини, одну з яких масою особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, яка в перерахунку на суху речовину становить451,88 грам, він помістив до металевої каструлі, що знаходилася у майстерні у його домогосподарстві, та ще одну частину особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, яка в перерахунку на суху речовину становить 69,86 грам, він помістив на комин та висушував на горищі свого будинку. Таким чином ОСОБА_4 виготовив у своєму будинку та у майстерні особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить545,29 грам.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, №60/95-ВР, в період часу,- з перших чисел вересня 2018 року по 13.12.2018, на горищі його будинку та у майстерні, що розташовані на території домогосподарства за місцем його проживання по АДРЕСА_1 без відповідного дозволу незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 545,29 г., і який був виявлений працівниками поліції під час санкціонованого обшуку.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000,-канабіс (Таблиця І Список №1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», канабіс цілі або різного ступеня подрібнення будь-які частини рослин роду коноплі або їх суміш (за винятком власне дозрілого насіння) незалежно від того, піддавались вони екстракції, деструкції, гниттю чи враженню пліснявою до 5,0 г., визнаються як невеликі розміри, від 500 до 2500 г., визнаються як великі розміри, 2500 г. і більше, визнаються як особливо великі розміри. Таким чином ОСОБА_4 , у перших числах вересня місяця 2018 року, за вище вказаних обставин придбав нарковмісну речовину, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, переніс його до свого будинку, що по АДРЕСА_1 , де виготовив наркотичний засіб канабіс, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 545,29 г., що визначається великими розмірами, та зберігав його за вказаною адресою до 13.12.2018, з метою використання у власних цілях без мети збуту.

31.01.2019 року між начальником Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 якій на підставі ст.ст. 36 та 37 КПК України надані повноваження процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості (Далі Угода).

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної Угоди, суд виходить з наступного.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України.

В свою чергу обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри та обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину. Крім того, між прокурором та обвинуваченим була досягнута домовленість про призначення йому покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням положень ст.ст. 75 та 76 КК України.

Прокурор вказує, що при укладенні даної Угоди дотримані всі вимоги і правила, встановлені чинними КПК України та КК України, просив долучити до обвинувального акту матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого, а саму Угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений просив затвердити угоду, укладену між обвинуваченим та прокурором, стверджуючи, що передбачені в Угоді наслідки її укладення, затвердження та невиконання обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Заслухавши прокурора та обвинуваченого, перевіривши умови укладання Угоди, відповідність її змісту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану Угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений вказаною вище статтею КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, тому наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Встановлено, що укладення Угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, зміст Угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

З огляду на викладене, в суд не знаходить передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови у затвердженні угоди.

Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; наявні фактичні обставини для визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Суд погоджується з викладеною в угоді правовою кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту у великих розмірах, і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину суд визнає доведеною.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує умови Угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на «Д» обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю фактичного проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, депутатом місцевих рад не являється.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Таким чином, суд, діючи в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та відповідної перевірки матеріалів самої кримінальної справи переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім того, суд дійшов висновку, що умови Угоди відповідають вимогам чинного кримінального та кримінально-процесуального законодавства України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Угоду про визнання винуватості від 31.01.2019 року, укладену сторонами обвинувачення та захисту в даному кримінальному провадженні належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, як необхідну та достатню для його виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим, з огляду на те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, останній, у відповідності до ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням мінімального за тривалістю іспитового строку.

Водночас, відповідно положень ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд покладає на засудженого обов`язок: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Крім того, з обвинуваченого на користь державного бюджету України підлягають стягненню судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в загальному розмірі 858 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 100, 314, 368, 370, 374, 375, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 31.01.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в загальному розмірі 858 грн.

Речові докази, визначені постановою слідчого від 29.01.2019 року знищити.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати по справі відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1