УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року
м. Київ

справа № 303/2149/18
провадження № 51-1480 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 жовтня 2018 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року щодо нього.
Обставини справи

1. Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області вироком від 3 жовтня 2018 року визнав винуватим та засудив

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Завидово Мукачівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

2. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням і визначено іспитовий строк тривалістю 2 роки та покладено на нього виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто із засудженого на користь потерпілої 202 470,77 грн матеріальної та 20 000 грн моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено долю речових доказів у провадженні.
3. Суд визнав ОСОБА_4 винуватим у тому, що він 13 травня 2017 року, близько 21 год, керуючи автомобілем «Skoda Octavia», наближаючись до перехрестя вулиць Ужгородська та Набережна-бічна в м. Мукачеві зі швидкістю близько 90 км/год усупереч вимогам підпункту «а» пункту 14.6, пунктів 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) під час обгону автомобіля «Реugeоt», який у цей момент повертав ліворуч, допустив зіткнення транспортних засобів на зустрічній смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Реugeоt» ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

4. Апеляційний суд Закарпатської області ухвалою від 21 лютого 2019 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без зміни.
Доводи касаційної скарги

5. У касаційній скарзі засуджений просить скасувати судові рішення щодо нього і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Своє прохання обґрунтовує тим, що судове слідство проведено без урахування всіх обставин справи через неналежне, одностороннє дослідження доказів, що призвело до призначення несправедливого покарання. Вказує на неповне фіксування технічними засобами останнього судового засідання в суді першої інстанції. Також зазначає, що апеляційний суд не перевірив доводів, наведених у його апеляційній скарзі, і належним чином не мотивував свого рішення. Крім того, засуджений вважає, що суд першої інстанції порушив ряд процесуальних норм, частково задовольняючи цивільний позов потерпілої.
Оцінка Суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. У касаційній скарзі засуджений оспорює правильність фактичних обставин кримінального правопорушення, які встановив суд. Однак відповідно до ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, встановлених судами першої й апеляційної інстанції.
8. Фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції. Засуджений у касаційній скарзі не зазначає, які саме порушення допустив цей суд, досліджуючи докази або яких доказів не дослідив.
9. У касаційній скарзі зазначено, що суд обґрунтував вирок суперечливими доказами, неналежно їх оцінив і не зіставив з іншими доказами. Проте оскаржені судові рішення свідчать, що висновок про винуватість засудженого суд зробив на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 КПК. Незгода засудженого з висновками суду, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням того, що суд порушив процесуальний закон.
10. Разом з тим, як вбачається з копії вироку місцевого суду, вирішуючи питання про призначення засудженому покарання, суд першої інстанції врахував, що останній грубо порушив ПДР, значно перевищивши швидкість руху в населеному пункті, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяла зустрічні напрямки руху, виконавши обгін на перехресті, перед яким був нерегульований пішохідний перехід.
11. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, суд першої інстанції не встановив. При цьому суд не взяв до уваги зазначеної в обвинувальному акті обставини, що пом`якшує покарання засудженого щирого каяття, оскільки ця обставина не була підтверджена.
12. З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_4 основне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК, у виді обмеження волі та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
13. Крім того, суд першої інстанції врахував характер і конкретні обставини злочину, вчиненого ОСОБА_4 , глибину душевних страждань потерпілої у зв`язку з отриманням нею тілесних ушкоджень, вимушених життєвих змін у зв`язку з пошкодженням її автомобіля та неможливості його відновлення та, вирішуючи питання щодо цивільного позову, дотримався вимог чинного законодавства. Підстав для скасування судових рішень у частині вирішення цивільного позову у скарзі засудженого не наведено.
14. Також відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції. Однак неповне фіксування технічними засобами в суді першої інстанції судового процесу не є беззаперечною підставою для скасування судового рішення. У касаційній скарзі не зазначено, яким чином неповне фіксування судового процесу перешкодило чи могло перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
15. Апеляційний суд, обґрунтовуючи в ухвалі свою позицію, послався на конкретні фактичні дані, що містяться в кримінальному провадженні та свідчать про правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності обставин справи та правової кваліфікації дій засудженого. Ухвала апеляційного суду належним чином вмотивована і відповідає вимогам ст. 419 КПК. Переконливих аргументів, які б вказували на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність під час юридичної оцінки діяння, у касаційній скарзі засудженого не наведено.
З огляду на викладене Суд вважає, що з касаційної скарги і наданих копій судових рішень не вбачається підстав для їх скасування, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На цих підставах Суд, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 жовтня 2018 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3