Провадження № 1-кп/520/1138/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законний представник потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР № 0004168 від 05.10.2017 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.09.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.15 ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України до 3 років 6 місяці позбавлення волі;
- 05.04.2017 року Овідіопольським районним судом Одеської області по ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень в дохід держави;
- 11.04.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 190 ч.2 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України приєднати покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно.
- 14.09.2018 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік та штрафу у розмірі 1700 гривень в дохід держави,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 04.10.2017 року приблизно 0 19:00 годині обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 7 діючи умисно та з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені портфеля потерпілої ОСОБА_8 таємно викрав належний їй мобільний телефон марки «DOOGEE X9 mini», білого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1900 гривень. Тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому що 04.10.2017 року перебуваючи на вулиці Космонавтів, 7 в м. Одесі, таємно викрав мобільний телефон з кишені портфеля потерпілої, яким потім розпорядився на свій розсуд. У скоєному він щиро кається, просить суворо його не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця і обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:
- витягом з ЄРДР № № 0004168 від 05.10.2017 року,
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 2017 року від ОСОБА_8 , про вчинення крадіжки її мобільного телефону марки «DOOGEE X9 mini»;
- рапортом інспектора взвода №3 роти №1 БПОП ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 , з якого вбачається, співробітники поліції отримали повідомлення про вчинення крадіжки мобільного телефону. При прибутті на місце події, вони затримали ОСОБА_7 , якого доставили до Київського ВП ГУНП в Одеській області;
- копією товарного чеку № ОФ000015087/1 від 19.08.2017 року, з якого вбачається, що вартість мобільного телефону марки «DOOGEE X9 mini» 1900 гривень;
- -протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2018 року, з фото таблицею, з якого вбачається, що законний представник потерпілої ОСОБА_6 , впізнала ОСОБА_7 , як особу яка викрала мобільний телефон у її доньки;
- листом директора ПТ «ЕВ.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО.ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ» з якого вбачається, що ОСОБА_7 закладав 04.09.2017 р. мобільний телефон марки «DOOGEE X9 mini», який на теперішній час інкасований;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2018 року з фото таблицею, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 в присутності понятих показав, як він дістав з кишені портфелю потерпілої мобільний телефон;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також з матеріалів кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004168 від 05.10.2017 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення 04.09.2017 року, тобто до постановлення вироку від 14.09.2018 року Київським районним судом м. Одеси, яким його засуджено за ч.2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 1 року позбавлення волі та штрафу у розмірі 1700 гривень в дохід держави. Зазначена обставина вимагає застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , що він неодноразово засуджений до відбування покарання у місцях позбавлення волі, судимості не зняті і не погашені, і він знову вчинив крадіжку, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає доцільним і можливим призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у вигляді одного року позбавлення волі та штрафу у розмірі 1700 гривень, призначене ОСОБА_7 вироком Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2018 року більш суворим за цим вироком, призначити остаточне покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 21.02.2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання, зарахувавши в цей термін як відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути остаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляд і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1