н/п 1-кс/766/3832/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2019 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: накласти арешт на майно а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Розгляд клопотання провести за відсутності власника майна, оскільки існує розумній сумнів щодо можливого відчуження зазначеного майна власником.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що в провадженні слідчого відділення Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001816 від 23.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документа, з метою відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході досудового розслідування встановлено наступне.

30.05.2018 року допитано у якості потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що їй за заповітом після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Проте, при оформленні права власності на вказану квартиру виявилося, що існує договір 2003 року купівлі-продажу вищевказаної квартири, що зареєстрований Херсонською товарною біржею «Альтер-Его». Крім того, 23.02.2018 року право власності на зазначену вище квартиру державним реєстратором Херсонської міської ради ОСОБА_8 оформлено на ОСОБА_9 .

06.06.2018 року допитано у якості свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що була свідком при складанні та підписанні заповіту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 , яким вони заповідали їй квартиру АДРЕСА_1 .

06.06.2018 року допитано у якості свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що був свідком при складанні та підписанні заповіту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 , яким вони заповідали їй квартиру АДРЕСА_1 .

06.06.2018 року допитано у якості свідка ОСОБА_9 , яка на підставі ст. 63 Конституції України відмовилася давати покази.

08.06.2018 року допитано у якості свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що 08.06.2018 року як нотаріус посвідчувала заповіт ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 , яким вони заповідали їй квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП у Херсонській області від 03.06.2018 квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

Приймаючи до уваги, те що саме квартира АДРЕСА_1 є предметом шахрайських дій, з метою недопущення відчуження її виникла необхідність у накладенні арешту.

На теперішній час у разі не накладення арешту на зазначену квартиру, вона може бути реалізована та потерпілій стороні буде спричинена невідворотна матеріальна шкода, у подальшому не надасться можливим накласти арешт на квартиру якщо вона буде придбана у передбаченому законом порядку іншим покупцем.

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації...
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном та ін.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим за погодженням з прокурором клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Так, слідчим не вказано належні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання повернути.
Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаного клопотання для усунення наявних у ньому недоліків.
Роз`яснити, що тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню після спливу вищезазначеного строку, а у разі звернення в межах встановленого строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1