Справа № 297/372/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2019 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949 від 10.12.2018 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
09 грудня 2018 року близько 21:00 годин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Ауді 80», номерний знак EIL НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , рухаючись в м. Берегово по вул. Б. Хмельницького в напрямку центра міста зі швидкістю 50 км/год, не врахував дорожньої обстановки, порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Вищенаведене підтверджується висновком судової автотехнічної експертизи № 9733 від 28.01.2019 року.

В результаті таких протиправних дій, ОСОБА_4 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив дорогу поза пішоходним переходом, на перехресті вул. Б. Хмельницького Казінці, з права на ліво по напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; спірального перелому діафізу лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків; відкритого багатовідламкового перелому середньої третини лівої велокогомілкової кістки та проксимального діафізу цієї ж кістки; спірального перелому проксимального діафізу малогомілкової кістки; травматичного шоку І-ІІ ст., які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 14 від 31.01.2019 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент виникнення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що як тільки скоїв наїзд на пішохода, відразу викликав швидку допомогу, оплатив повністю вартість лікування, а саме надав кошти на проведення операції, купляв необхідні медикаменти. Зазначив, що всього витратив на лікування потерпілого близько 40 тисяч гривень. Шкодує, що через свою необачність допустив настання таких наслідків.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про те, що просить провести судовий розгляд даного кримінального провадження без його участі, жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, а також те, що потерпілий жодних претензій до обвинуваченого не має і останній добровільно поніс витрати на лікування потерпілого.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, покарання у виді позбавлення волі мінімального строку 3 роки.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, його молодий вік, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції її від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає звільнити останню від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення н транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України судам необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання, зокрема, позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував потерпілому витрати на лікування, та відсутність претензій до нього з боку потерпілого, а також враховуючи особу винного, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість не застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Так, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/2681/18 від 20.12.2018 року на автомобіль марки «Ауді 80», номерний знак Угорщини EIL НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , що згідно технічного паспорту належить ОСОБА_9 , мешканці АДРЕСА_3 .

Речовий доказ: автомобіль марки «Ауді 80», номерний знак Угорщини EIL НОМЕР_1 , що зберігається на спец. майданчику Берегівського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області, суд вважає, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили повернути власнику автомобіля Skolenko Nikoletti, мешканці АДРЕСА_3 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , застосований ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 13.02.2019 року, сплив 08 квітня 2019 року. Клопотань про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до суду не надходило.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з наведеним, процесуальні витрати за проведення експертиз № 9732 від 28.01.2019 року та № 9733 від 28.01.2019 року на загальну суму 2860 гривень слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 182, 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:
Визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення, та покласти на нього обов`язки згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень в користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/2681/18 від 20.12.2018 року на автомобіль марки «Ауді 80», номерний знак Угорщини EIL НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , що згідно технічного паспорту належить ОСОБА_9 , мешканці АДРЕСА_3 , скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «Ауді 80», номерний знак Угорщини EIL НОМЕР_1 , що зберігається на спец. майданчику Берегівського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_9 , мешканці АДРЕСА_3 , як власнику.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1