Справа № 152/1520/18
УХВАЛА

03 січня 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
сторона обвинувачення:

прокурор - ОСОБА_3 ,
потерпілі - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
законний представник

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 ,
сторона захисту:

обвинувачений - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івашківці, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, розлученого, освіта повна загальна середня, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000258 від 16 жовтня 2018 року,

у с т а н о в и в :

31 жовтня 2018 року на адресу суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до обвинувального акту від 29 жовтня 2018 року, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області №2-89/2009 від 10 лютого 2009 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 26 січня 2009 року до досягнення дітьми повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_7 в період часу з 01 січня 2016 року до 01 вересня 2018 року, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачені статтею 51 Конституції України.

Будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати коштів на утримання дітей (аліментів), не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштовувався, на обліку в Шаргородському районному центрі зайнятості, як шукаючий роботу не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків, їх не декларував та не декларує, про суму заробітку та джерело доходів державного виконавця не повідомляв, аліменти на утримання дітей не сплачує, тобто добровільно рішення суду не виконує і таким чином, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості за вказаний період часу в сумі 40463,42 гривень, внаслідок чого було допущено збільшення загальної заборгованості до 83539, 42 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

03 січня 2019 року на адресу Шаргородського районного суду Вінницької області надійшли заяви потерпілого ОСОБА_4 , заява законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 164 КК України у зв`язку із відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 підтримали заяви від 03 січня 2019 року. Просили кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 164 КК України закрити у зв`язку із їх відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 та ст. 477 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає за можливе закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 164 КК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно із ч. 1 ст. 477 КПК України, і може бути закрите судом на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у випадку відмови потерпілого від обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення заяв про закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення не заперечував, зокрема, подав до суду письмову заяву, де зазначив про це.
При цьому, суд роз`яснив потерпілим, законному представнику та обвинуваченому наслідки закриття означеного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що йому зрозуміло, що наслідком відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження. Щодо закриття кримінального провадження не заперечує.

Розглянувши заяви, з`ясувавши думки учасників судового розгляду, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направлено до суду за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява потерпілого ОСОБА_4 , заява законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 369, 372, 477 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Заяви задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України закрити у зв`язку із відмовою потерпілих від обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1