Справа № 471/949/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000116по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, жителя АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України
В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2018 року біля 19 години ОСОБА_4 , проходячи по вул. Виноградній в смт. Братське Миколаївської області, зустрів свого сусіда ОСОБА_6 , з яким в нього на протязі тривалого часу існують особисті неприязнені відносини. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Розуміючи і усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, ОСОБА_4 умисно завдав з розвороту один удар правою ногою в область грудної клітки ОСОБА_6 , від чого той упав на землю. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді множинних ссадин в ділянці кінцівок, тулуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 19 серпня 2018 року біля 2 години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 знаходилися на автобусній зупинці, що розташована в смт. Братське Миколаївської області, вул. Пушкіна. ОСОБА_7 пішла додому, забувши свій мобільний телефон на лавці біля ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_4 помітив мобільний телефон та достовірно знаючи, що даний мобільний телефон належить ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи їх наслідки, таємно, з корисливих мотивів, здійснив крадіжку бувшого в використанні мобільного телефону марки "Samsung J5", який належить ОСОБА_8 вартістю 1630 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки в розмірі 1630 грн.

Також, 25 вересня 2018 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поруч кафе-бару "Орхідея" по вулиці Миру смт. Братське Миколаївської області, помітив мопед марки "Хонда Дио", котрий перебуває у фактичному володіння ОСОБА_5 , що знаходився без нагляду. В той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Після чого ОСОБА_4 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, діючи повторно, підійшов до мопеда та шляхом вільного доступу покотив мопед до себе додому, незаконно заволодівши бувшим у користуванні мопедом марки "Хонда Дио", який перебуває у фактичному володіння ОСОБА_5 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що з потерпілим ОСОБА_6 він має неприязнені відносини. 22 квітня 2018 року він зустрів останнього на вул. Виноградній в смт. Братське та вдарив його ногою в грудну клітину, поскільки той не хтів повертати йому речі. Від удару ОСОБА_6 впав на землю та викликав працівників поліції. 19 серпня 2018 року біля 2 години ночі він сидів разом з ОСОБА_8 на зупинці по вул. Пушкіна смт. Братське та вживали пиво. Потім вона пішла додому, а він залишився на лавці та виявив, що під його курткою знаходиться телефон ОСОБА_8 , який вона забула. Він вирішив не повертати їй телефон так як вона вкрала у нього золотий ланцюжок у 2010 році і наступного дня продав його за 1000 грн. незнайомому чоловіку. 25 вересня 2018 року він перебував у барі «Орхідея» та вживав пиво. Коли він вийшов з бару, то побачив біля бару мопед «Хонда Дио». Кому належить мопед йому було невідомо, він покотив його до себе додому з метою власного заволодіння. Однак по дорозі його зустрів брат потерпілого та відібрав мопед.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, в якій зазначили про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, покарання прохали призначити на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 25 вересня 2018 року він під`їхав на власному мопеді «Хонда Дио» до бару «Орхідея» та залишив його біля бару. Через 30 хвилин він виявив відсутність мопеда та зателефонував до поліції. Пізніше йому зателефонував брат та повідомив, що відібрав викрадений мопед у обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

На підставі викладеного суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених: ч.1 ст. 125 КК України - умисному легкому тілесному ушкодженні, ч. 1 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ч.2 ст. 289 КК України - незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно положенням частини 1 статті 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

Обставин, які обтяжують провину обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

При цьому суд вважає за необхідне не погодитися з думкою прокурора про визнання пом`якшуючою покарання такої обставини як активне сприяння розкриттю злочину, зміст якої розкрито в абзаці п`ятому пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», відповідно до якого активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Отже, зміст активного сприяння розкриттю злочину полягає в тому, що особа надає органам досудового розслідування інформацію щодо вчиненого злочину, яка не була їм відома, або ж надає нові докази, чим сприяє швидкому та повному розслідуванню.
Кримінальний закон передбачає, що сприяння розкриттю злочину має бути активним, однак поняття активності не розкриває, то в кожному конкретному випадку суд оцінює цю ознаку в залежності від обставин справи.
Будь-яких доказів саме активного сприяння розкриттю злочину суду надано не було, а саме по собі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, не може бути підставою для визнання наявності активного сприяння розкриттю злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він скоїв злочини невеликої та середньої тяжкості і тяжкий злочин, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, відшкодував завдану шкоду, має погашену судимість та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про те, що ризик вчинення повторно кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить високої небезпеки для суспільства та вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням частини 1 ст. 70 КК України та з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України без конфіскації майна відповідно до ст. 77 КК України.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді 100 (ста) годин громадських робіт;
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт;
- за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.

Речові докази по справі: мопед «Хонда Діо» номер рами НОМЕР_1 сірого кольору, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити йому як законному власнику; мобільний телефон марки "Samsung J5" imei № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Братського ВП ГУНП передати ОСОБА_7 як законному власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1