ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2212/18
Провадження № 1-кп/210/461/18
У Х В А Л А
іменем України
"20" грудня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302 КК України, ОСОБА_21 , у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.2 та ч.3 ст.302 КК України, ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.301 КК України,-

ВС ТАНОВИЛА:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 листопада 2018 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 продовжено до 04 січня 2019 року, із визначеною сумою застави у розмірі 528 600 грн. та строк цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_13 продовжено до 04 січня 2019 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

20 грудня 2018 року прокурором ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлено клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_12 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки його строк закінчується 04 січня 2019 року та продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_13 у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки його строк закінчується 04 січня 2019 року. Крім того, прокурор обґрунтовує своє клопотання тим, що ризики, які враховувались під час обрання даного запобіжного заходу відносно обвинувачених не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_7 заперечували у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили суд розглянути питання щодо обрання відносно нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме, зміни на домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_13 та її захисник ОСОБА_8 також заперечували проти продовженні строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просили суд запобіжний захід відносно ОСОБА_13 не обирати. У разі якщо суд дійде висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тоді просили змінити умови домашнього арешту та надати можливість ОСОБА_13 залишати житло у денний час, з метою медичного обстеження, лікування та працевлаштування.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали позицію захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченої ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачені ОСОБА_14 , та ОСОБА_16 підтримали позицію захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченої ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачена ОСОБА_15 поклалася на розсуду суду у вирішенні вказаного клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 також підтримали позицію захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченої ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачена ОСОБА_17 також підтримали позицію захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченої ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 .

Представник потерпілих ОСОБА_6 просив розглянути дане клопотання на розгляд суду.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, колегія суддів, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302, ч.1 ст.309 КК України, строком на два місяці до 04 січня 2019 року та ухвалою суду від 05 листопада 2018 року відносно обвинуваченої ОСОБА_13 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 04 січня 2019 року.

Встановлено, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302, ч.1 ст.309 КК України, за вчинення одного з яких, а саме, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України Законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до 12 років.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що останній раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має постійне місце мешкання в м. Кривому Розі, зареєстрований як Фізична особа-підприємець, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку немає.

Встановлено, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.28, ч.3 ст.301, ч.5 ст.301, ч.ч.2,3 ст.302 КК України, за вчинення одного з яких, а саме, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України Законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до 12 років.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_13 встановлено, що остання раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , має постійне місце мешкання в м. Кривому Розі, не заміжня, має на утриманні мати похилого віку ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_13 і потребує нагляду за станом свого здоров`я.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_12 може переховуватись від суду, продовжити вчинення кримінального правопорушення, впливати на покази потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_12 та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України (на які посилається прокурор), для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, які станом на 20 грудня 2018 року не допитані судом. Колегія суддів вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, відносно ОСОБА_12 тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, встановлених ст.177 КПК України.

Крім того, колегією суддів враховується тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо осіб обвинувачених, які раніше були надані стороною захисту, колегія суддів приймає до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обраний ОСОБА_13 цілодобовий домашній арешт спливає 04.01.2019 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особи обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 їх вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, враховує те, що він у судовому засіданні ще не був допитаний, його позиція щодо обставин справи суду не відома, а також з метою уникнення ризиків того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинить інше кримінальне правопорушення та переховуватись від суду.
При визначенні питання доцільності продовження ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, суд бере до уваги, що ОСОБА_13 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, раніше не судима, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при зміні запобіжного заходу останній, на даний час втратили свою актуальність, проте зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_13 проживає одна, не має коштів для існування, на даний час має намір працевлаштуватися, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби застосований до неї може забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим зазначені вище запобіжні заходи, не відпали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місці, тобто до 17 лютого 2019 року включно.

На підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначити заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 528 600 грн. (1762 грн. х 300 = 528600 гр.), яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 26239738, Банк отримувача- ГУДКСУ в м. Київ, МФО 820172, номер рахунку 7442.

В разі сплати застави вважати обраним ОСОБА_12 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави, суд на підставі ч. 5, 6 ст.194 КПК України вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 . строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликами; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця фактичного проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що ОСОБА_12 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Попередити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7-10 ст. 183 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_13 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 22-00 години до 06-00 години ранку.
Покласти на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені нею правопорушення, здати на зберігання суду свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.
Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 20 грудня 2018 року до 17 лютого 2019 року включно.

Копію ухвали направити до ДПтСУ Криворізька установа виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 та до Підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої, для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3