Справа № 346/5370/18
Провадження № 1-кп/346/187/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000837 від 27.08.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кулачківці Снятинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого, депутатом не являється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 27 липня 2018 року приблизно о 23.00 годині діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючий свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях незаконно проник до літньої кухні, розташованої в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі GT-Е1200І вартістю 172 (сто сімдесят дві) гривні 50 (п"ятдесят) копійок та грошові кошти в сумі 450 гривень, належних потерпілій ОСОБА_4 . Після чого обвинувачений ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 622 (шістсот двадцять дві) гривні 50 (п"ятдесят) копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він 27 липня 2018 року повертався з рибалки з с. Старий Гвіздець у с.М.Гвіздець Коломийського району. Біля 23-24 год. проходив біля господарства потерпілої і у нього виник умисел на вчинення крадіжки. Після чого біля паркана знайшов арматуру, якою зірвав навісний замок на вхідних дверях і проник в літню кухню господарства по АДРЕСА_2 . Перебуваючи в приміщенні з підвіконника викрав мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі GT-Е1200І та 450 гривень з жіночої сумки, після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув та пішов у кафе "Веселка". Викрадений мобільний телефон в нього виявлено та вилучено працівниками поліції, а викрадені гроші витратив на власні потреби. Завдану майнову шкоду добровільно відшкодував потерпілій.У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, ствердила, що обвинувачений добровільно відшкодував їй завдану майнову шкоду. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці) поєднаного із проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика з місця проживання, добровільне відшкодування завданої злочином майнової шкоди потерпілій, що потерпіла на суворому покаранні не настоює та немає жодних претензій до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено .

Крім того вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що останній не працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Коломийської ЦРЛ не перебуває.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Також, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд зазначає, що відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як вбачається з досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб.

Відповідно до частини першої ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З врахуванням положень ч.2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 572,00грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватиму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місцяів.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обовязки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: бувший у використанні мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі GT-Е1200І переданий на зберігання законному володільцю потерпілій ОСОБА_4 залишити останній.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1