КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 , в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною ухвалою повернуто клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , про тимчасовий доступ до документів.
В ухвалі слідчий суддя вказав, що право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник. Потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді). Таким чином, звернення потерпілого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів нормами кримінального процесуального закону не передбачено.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_5 , в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання представника потерпілої ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до матеріалів судової справи № 359/5317/17-к, поданого в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000587 від 03 листопада 2017 року.

Апелянт посилається в своїй апеляційні скарзі на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді про повернення клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів особі, яка його подала, постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства, що перешкодило слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а відтак вона підлягає скасуванню.
Апелянт вказує, що слідчий суддя, постановляючи вказану ухвалу, виходив з того, що потерпіла ОСОБА_7 та її представник не є стороною кримінального провадження, у зв`язку з чим «звернення до суду з клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів не передбачено кримінальним процесуальним законом».
Однак, як вказує апелянт, з цим висновком суду погодитись не можливо, оскільки п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено хто є сторонами кримінального провадження. Так, відповідно до цієї норми, сторонами кримінального провадження - з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, а також заявляти відводи та клопотання.

Як стверджує представник, звернення представника потерпілої ОСОБА_7 до слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів було здійснено в межах прав, передбачених процесуальним законом.
Також, апелянт звертає увагу на той факт, що розгляд клопотання представника потерпілої ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей та документів, було проведено слідчим суддею одноособово, без виклику особи, яка подала клопотання. Такий порядок розгляду клопотання не передбачений діючим кримінальним процесуальним кодексом та є грубим порушенням його вимог.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що клопотання представника ОСОБА_5 , в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до матеріалів судової справи № 359/5317/17-к, поданого в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000587 від 03 листопада 2017 року, підлягає поверненню.
Так, відповідно до ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії.

Згідно положення ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право на звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Чинним КПК України передбачено, що сторонами кримінального провадження є сторона обвинувачення та сторона захисту. При цьому, потерпілий, його представник чи законний представник може бути стороною кримінального провадження з боку обвинувачення лише у випадку установленому цим Кодексом, тобто у разі коли це передбачено у відповідній нормі закону, що прямо випливає з положень п.19 ч.1 ст.3 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження з боку обвинувачення це слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках встановлених цим Кодексом.

Таке розуміння правового становища потерпілого та його представника підтверджується і положеннями п.25 ч.1 ст. 3 КПК України, яка визначає, що окремими учасниками кримінального провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник.

Як обгрунтовано вказав в ухвалі слідчий суддя, з приписів параграфів 2, 3, 4 гл. 3 та ч. 3 ст. 93 цього Кодексу вбачається, що законодавець відносить до сторони обвинувачення безумовно лише прокурора, орган досудового розслідування, керівника цього органу, слідчого та оперативні підрозділи, а потерпілий є учасником кримінального провадження і може бути стороною кримінального провадження з боку обвинувачення лише у випадках установлених КПК України.
Серед визначених ст. 56 КПК України прав потерпілого, які він має можливість реалізувати протягом усього кримінального провадження, право на звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження не передбачене.
Системний аналіз норм КПК України, якими передбачені права потерпілого, дає підстави вважати, що потерпілий та його представник мають певні права сторони обвинувачення лише в тому разі, якщо про це вказано у відповідній нормі кримінального процесуального закону.
Як правильно вказано в ухвалі слідчого судді, з чим і погоджується колегія суддів, ст. 160 КПК України прямо не передбачено право потерпілого та його представника звертатись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, а таким правом наділені виключно сторони кримінального провадження.

Разом з тим, про що також правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, п. 11, ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено право потерпілого, зокрема, знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цьогопровадження.

Крім того, слід зазначити, що положення діючого кримінального процесуального закону забезпечують реалізацію своїх прав потерпілим під час здійснення кримінального провадження шляхом звернення з відповідним клопотанням до слідчого або прокурора та можливістю оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 159-164, 405, 406, 422 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року, якою повернуто клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до документів - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , ? залишити без задоволення.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1343/2019
Категорія: ст. 163 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1