Справа № 534/1668/18
1-кп/534/70/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника ювенальної превенції ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000431 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, не одруженого , не працюючого , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
01.05.2018 близько 17 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 перебував на території будівельного майданчику поблизу меморіалу «Вічний вогонь», що розташований по вулиці Миру в центральному парку м. Горішні Плавні Полтавської області.

В цей час повз ОСОБА_4 проходив ОСОБА_6 , з яким у ОСОБА_4 виникла словесна сварка, під час якої у останнього виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 в область грудної клітини справа один удар правою рукою, у якій тримав ніж, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді різаної рани грудної клітини справа, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 612 від 03.09.2018 за ступенем тяжкості визначається як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України в межах обвинувального акту визнав повністю, у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється. Пояснив, що не заперечує, що наніс удар ножем потерпілому , але давати показання не бажає.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 01.05.2018 в вечірній час біля будівництва , що знаходиться в міському парку культури після того, як він поцікавився чого плаче одна з дівчат біля яких був обвинувачений, ОСОБА_4 пішов за ним . Коли вони знаходились за недобудованою спорудою він побачив в руці обвинуваченого ніж . Щоб запобігти конфлікту він вибачився, намагався заблокувати руки обвинуваченого, однак йому не вдалося цього зробити, обвинувачений правою рукою наніс йому удар праву частину грудей і сказав, щоб він ішов геть.

Вина обвинуваченого також підтверджується наступними письмовими доказами :

-протоколом огляду місця події від 01.05.2018 та фото таблицею до нього, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована у центральному парку м. Горішні Плавні, біля меморіалу «Вічний вогонь».

-повідомленням Горішньоплавнівської міської лікарні №1148 від 08.08.2018, згідно якого 01.05.2018 до приймального відділення міської лікарні звернувся ОСОБА_6 , якому при огляді було встановлено діагноз: рвана рана грудної клітини справа .

-висновком експерта №612 від 03.09.2018 , згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді різаної рани грудної клітини справа (на момент об`єктивного огляду представлена у вигляді рубця). Дане ушкодження утворилося від колючо-ріжучої дії гострого предмету що характерно для леза і клинка ножа чи подібного до нього за характеристикою предмету. Характер, локалізація і ступінь природного загоєння даного тілесного ушкодження не суперечить вказаним обставинам.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2018 із фото таблицею до нього , проведений з потерпілим ОСОБА_6 , який на місці пригоди показав і розказав про всі обставини кримінального правопорушення, при яких йому обвинуваченим було нанесено тілесне ушкодження , вказав на механізм заподіяння тілесного ушкодження ;

-висновком експерта №759 від 20.09.2018 , згідно якого при проведенні додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , враховуючи по факту отримані дані, після проведення слідчого експерименту від 11.09.2018, за участю підекспертного, після вчинення і опрацювання отриманих даних і порівняння їх із даними висновку експерта №612 від 23.07.2018, експерт прийшов до висновку, що покази ОСОБА_6 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту в повній мірі відповідають наявним у нього, згідно висновку експерта №612 від 23.07.2018, тілесним ушкодженням;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2018 та фото таблицею до нього , згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, що нанесла йому тілесні ушкодження.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України є доведеною повністю.

За вищевикладених обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Згідно довідки Горішньоплавнівської міської лікарні №965 від 11.07.2018 обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та не знаходиться на обліку у лікаря-психіатра. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

Відповідно до характеристики адміністрації Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім.А.С. Макаренка вихованець ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я та добрий загальний фізичний розвиток. Достатній рівень навчальних досягнень, притаманна швидка зміна емоцій, має завищену самооцінку, на зауваження реагує але висловлює своє незадоволення, іноді використовує ненормативну лексику, до навчання ставиться позитивно, правила поведінки свідомо виконує , користується повагою серед окремих товаришів , має не багато друзів.

В матеріалах кримінального провадження знаходяться подяки та грамота, отримані ОСОБА_4 за певні досягнення у громадському житті Комишуватської школи соціальної реабілітації.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», при призначенні покарання неповнолітнім потрібно суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КК України, до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи,

виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.

З огляду на вищевикладене, з вказаних видів покарань, передбачених КК, до неповнолітніх можуть бути застосовані лише ті, які прямо вказані в ст. 98 КК України.

Перелік видів покарань, які можуть бути застосовані щодо неповнолітніх, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання щодо осіб, які вчинили злочин до досягнення повноліття, не застосуються, навіть якщо ці особи на час розгляду справи судом досягли повноліття.

Санкція статті 125 частини 2 КК України передбачає, що за вчинення кримінального правопорушення винна особа карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КК України громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

При призначенні покарання для неповнолітнього обвинуваченого судом враховано висновки досудової доповіді Кременчуцького районного відділу з питань пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій зазначено, що неповнолітній має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, розуміє серйозність свої поведінки щодо скоєного правопорушення та наслідки такої протиправної поведінки, розкаюється.

Суд, при визначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винуватого, який не працює і не навчається , проживає з матір`ю та відчимом ; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває; раніше не судимий; тяжких наслідків від правопорушення не настало, обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України - вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин , що обтяжують покарання .

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне призначити покарання у відповідності до санкції статті КК України у вигляді громадських робіт, але в межах ст. 100 ч. 1 КК України, так як між статтями 100 та 125 КК України існує колізія щодо строку громадських робіт та суд виходить саме з меж призначення покарання неповнолітньому. Саме вказаний вид покарання, на думку суду, буде відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та сприятиме перевихованню і виправленню обвинуваченого. Суд також звертає увагу на те, що до обвинуваченого не можуть бути застосовані такі види покарання як штраф, так як останній не має постійного самостійного заробітку, виправні роботи, так як він офіційно не працює, обмеження волі - не може бути застосовано до неповнолітнього. Щодо призначення такого виду покарання як арешт - суд вважає дану міру покарання такою, що не буде відповідати тяжкості вчиненого правопорушення , особі обвинуваченого та буде занадто суворою. При цьому суд враховує також думку потерпілого , який на суворому покаранні не наполягав і просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт .

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Потерпілим заявлено цивільний позов до обвинуваченого та його законного представника ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 1 906 грн. 18 коп. грн. та моральної шкоди на суму 8 000 грн.

Моральну шкоду потерпілий обґрунтовує неправомірною поведінкою обвинуваченого, що призвела до негативних наслідків, вплинула на його життєві зв`язки та порушила звичайний уклад життя, завдала потерпілому фізичного болю та страждання.

Обвинувачений та його законний представник цивільний позов потерпілого визнали повністю в частині майнової шкоди завданої злочином в розмірі 1906 грн 18 коп , в частині відшкодування моральної шкоди заперечували проти задоволення позову , посилаючись на необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При визначенні розміру грошового відшкодування судом взято до уваги, що під час вчинення кримінального правопорушення потерпілому завдано за допомогою удару ножем тілесні ушкодження у вигляді різаної рани грудної клітини справа та те, що обвинувачений є неповнолітньою особою.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди вказаних позивачем, суд вважає завищеним та таким що повністю не відповідає характеру правопорушення, глибині душевних страждань потерпілого.

Зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань потерпілого , порушені загальноприйнятні моральні принципи , із врахуванням вимог розумності і справедливості суд вбачає підстави стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди у сумі 4000 грн, в задоволенні іншої частини вимог потерпілого до обвинуваченого щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 1 906 грн. 18 коп., то у судовому засіданні наявність збитків понесених потерпілим доведено з огляду на те, що надані квитанції щодо придбання медикаментів.

Прокурором заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3508 грн 61 коп , який визнаний ОСОБА_5 повністю.

Суд вважає , що позов прокурора обґрунтований , підтверджується матеріалами справи і підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.100 КК України у вигляді 50 годин громадських робіт.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3508 грн 61 коп .

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду, завдану злочином у сумі 1 906 грн. 18 коп. та моральну шкоду у сумі 4000 грн, а у випадку відсутності у неповнолітнього заробітку або майна достатнього для відшкодування вказаних витрат, стягнення провести з його матері ОСОБА_5 .

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1