Провадження № 11-сс/4823/31/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

представника ТОВ «Харківрегіонгаз» - ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: газороздавальної колонки АСТРА 1 У, заводський номер №071106, виготовленої в Україні в 2007 році, ємкість для зберігання ЗВГ заводський номер №№29476, 2008 року виробництва, пальне газ об`ємом 5 541, 79 л., що знаходиться в ємкості для зберігання ЗВГ заводський номер №29476, 2008 року виробництва; х-звіт від 19.12.2018; які вилучені в ході проведення огляду за адресою Чернігівська область, Сосницький район смт. Сосниця, вул. Корнєва, 116, та експлуатуються ТОВ «Харківрегіонгаз», засновником якого є ОСОБА_10 .

Слідчий суддя зазначив, що прокурором не наведено переконливих даних, які б вказували на необхідність накладення арешту на вилучене майно і це буде розумним та співрозмірним із завданнями кримінального провадження. Крім того, огляд місця події від 19.12.2018 року проведений без дозволу слідчого судді, тому встановлені внаслідок такого обшуку докази (тимчасово вилучене майно речові докази) є недопустимими.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, і постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вказане у клопотанні. Вказав, що огляд проводився земельної ділянки за адресою: Чернігівська область, Сосницький район смт. Сосниця, вул. Корнєва, 116, що перебуває в оренді ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз». Дана земельна ділянка є ділянкою загального користування. На території даної земельної ділянки було виявлено автомобільний газовий заправний пункт, що експлуатується ТОВ «Харківрегіонгаз». Під час огляду місця події права на недоторканість житла чи іншого володіння особи не порушувалось. Було оглянуто лише газороздавальну колонку та ємність для зберігання ЗВГ. Крім того, в ході огляду місця події від 19.12.2018 року було виявлено порушення вимог пожежної безпеки. Також не були надані декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та позитивний висновок за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану автомобільного газозаправного пункту ТОВ «Харківрегіонгаз». А тому з метою встановлення того, чи являється безпечним для життя та здоров`я людей автомобільний газозаправний пункт, ухвалу слідчого судді місцевого суду необхідно скасувати та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; представника ТОВ «Харківрегіонгаз», який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим відділенням Сосницького ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000118 від 19.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому слідчим суддям та суду слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, зокрема, необхідність такого арешту.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, і підозра у вчиненні даного злочину нікому не оголошена.

Під час огляду земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ній виявлено автомобільний газовий заправний пункт, що згідно дозволу Територіального управління Держгірпромнагляду №518.13.63 експлуатується ТОВ «Харківрегіонгаз».

В ході огляду було виявлені та вилучені: газороздавальна колонка АСТРА 1 У, заводський номер № НОМЕР_1 , виготовлена в Україні в 2007 році; ємкість для зберігання ЗВГ заводський номер №29476, 2008 року виробництва; пальне газ об`ємом 5 541, 79 л., що знаходиться в ємкості для зберігання ЗВГ заводський номер №29476, 2008 року виробництва; х-звіт від 19.12.2018 року.

Постановою слідчого Сосницького відділення поліції ОСОБА_8 від 22.12.2018 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Ухвалою слідчого судді Сосницького районного суду ОСОБА_1 від 21.12.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Сосницького відділення поліції ОСОБА_8 про дозвіл на огляд у кримінальному провадженні №0000118, проведеного слідчим на підставі ч.3 ст.233 КПК України.

Тобто, колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді місцевого суду, що прокурором не наведено переконливих даних, які б вказували на необхідність накладення арешту на вилучене майно і накладення арешту є розумним та співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Відтак, доводи прокурора про незаконність ухвали слідчого судді є непереконливими і такими, що не заслуговують на увагу, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.407, ст.422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року про відмову у накладенні арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4