490/9505/18 23.01.2019
н/п 1-кп/490/917/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9505/18
У Х В А Л А

23 січня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час розгляду у судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000498 від 05.10.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.402 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000498 від 05.10.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.402 КК України.

23 січня 2019 року до початку розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 подав через канцелярію суду клопотання про визнання недопустимим доказом - доручення військового прокурора Миколаївського гарнізону ОСОБА_6 про проведення досудового розслідування, яке датоване 05 жовтня 2016 року.

В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначив, що дане доручення не зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування, що є черговим доказом того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Також, вважає, що прокурор не в повному обсязі відкрив обвинуваченому матеріали досудового розслідування у відповідності до ст.290 КПК України. Не відкриття матеріалів сторонами одна одній, в порядку ст.290 КПК України, після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як докази.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення вказаного клопотання захисника заперечував.

Захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав та зазначив, що матеріали досудового розслідування йому не відкривались.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання свого захисника підтримав та вказав, що з матеріалами досудового розслідування він ознайомлений, однак чи було в матеріалах дане доручення вже не пам`ятає.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

На підставі ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів, оцінюючи їх у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд, зокрема, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Очевидної недопустимості цього доказу на цій стадії судового провадження без дослідження його взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про його недопустимість.

Тобто, на даній стадії судового розгляду ухвалення такого рішення буде передчасним. За таких обставин, в задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.39, 84, 89, 94, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказу недопустимим - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1