Справа № 1-кп/593/174/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" листопада 2018 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
та адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на стадії судового розгляду розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 07 травня 2018 року і угоду про визнання винуватості, стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, гр. України, освіта середня спеціальна, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:

- 01.04.1987 року Ленінським районним судом м. Севастополя за ст. 140 ч. 2, 17, 140 ч. 3, 140 ч. 3,42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;звільненого 25.09.1991 року з місць позбавлення волі після відбуття строку покарання;

- 05.02.1992 року Шевченківським районним судом, Харківської області за ст. 17, 140 ч. 3, 140 ч. 3 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;ухвалою Харківського обласного суду вирок змінено, знижено покарання до 3 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 18.10.1994 року після відбуття покарання;

- 12.02.1995 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 140 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією майна;

- 12.02.1996 року Харківським районним судом, Харківської області за ст. 140 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 04.01.2001 року після вдбуття покарання;

- 24.07. 2001 року Зміївським районним судом, Харківської області за ст. 142 ч.3, 196-1 ч. 2, 26 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та визнаний особливо небезпечним рецидивістом, звільненого з місць позбавлення волі 11.04.2007 року після відбуття строку покарання;

- 29.09.2009 року Костопільським районним судом, Рівненської області за ст. 185 ч. 3, 69 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого 23.10.2009 року після вдбуття покарання;

- 15.10.2010 року Коломийським міськрайонним судом, Івано-Франківської області за ст. 187 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 22.02.2017 року після відбуття покарання;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи неодноразово раніше судимим, востаннє 15.10.2010 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна, 22.02.2017 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

В період часу з 09 год. 30 хв. по 16 год. 00 хв. 07 травня 2018 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , проходячи по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, проник на територію житлового господарства АДРЕСА_2 , після чого, знайшовши на території житлового господарства металеву драбину, приставив її до стіни будинку та виліз по ній до вікна другого поверху вказаного житлового будинку і шляхом віджиму пластикового вікна, проник в середину вказаного будинку, де усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, будучи впевненим, що його дії носять таємний характер, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав грошові кошти ОСОБА_8 , а саме: 340 (триста сорок) злотих Республіки Польща, що станом на 07.05.2018 року, в перерахунку на гривню, по курсу НБУ становило 2516,16 грн., 800(вісімсот) доларів США, що станом на 07.05.2018 року, в перерахунку на гривню, по курсу НБУ становило 21044,42 грн., 420(чотириста двадцять) євро, що станом на 07.05.2018 року, в перерахунку на гривню, по курсу НБУ становило 13223,73 грн., 200( двісті) англійських фунтів стерлінгів, що станом на 07.05.2018 року, в перерахунку на гривню, по курсу НБУ становило 7136,64 грн., 300(триста) канадських доларів, що станом на 07.05.2018 року, в перерахунку на гривню, по курсу НБУ становило 6129,47 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 50050 (п`ятдесят тисяч п`ятдесят ) грн. 42 (сорок дві) коп.., після чого з місця вчинення злочину втік, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000048 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 травня 2018 року оголошено угоду про визнання винуватості, укладену 19 листопада 2018 року між підсудним та прокурором.

Згідно з даною угодою потерпілі та підозрюваний ОСОБА_9 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_9 , у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_9 за скоєння ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185,ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззастережно визнав повністю та просить суд затвердити укладену між ним та потерпілими угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення зпотерпілими, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

В підготовчому судовому засіданні потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також просять суд затвердити укладену між ними та підозрюваним угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення з підозрюваним, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягають на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілих, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілими та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між потерпілими та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного звинувачення..

ч.5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілими та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним, ОСОБА_9 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, щиро розкався та активно сприяв розкриттю злочину.

Крім цього, ОСОБА_9 погодився з прокурором на призначення йому покарання за ці злочини у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України із звільненням засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, із застосуванням ст.76 КК України, поклавши на засудженого певні обов`язки.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілих з підозрюваним, відповідність угоди, за змістом, вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого та потерпілих повного розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та істинності а також відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_9 чи потерпілих погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості. Обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між потерпілими та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного звинувачення.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_9 , суд під розписку, відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185,ч.2 ст185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_9 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення з потерпілими і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 10 травня 2018 року про примирення між потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_9 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення обвинуваченого з потерпілими визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, на підставі яких призначити: за ч.1 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити 3 роки позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік із застосуванням ст.76 КК України, поклавши на засудженого ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_9 в користь державного бюджету тисяча сто сорок чотири грн. витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі повернути за приналежністю.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської областіі через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1