Провадження №1-в/127/912/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" погоджене з головою спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гарячківка Крижопільського району Вінницької області, до засудження проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, громадянину України, раніше судимому:
22.07.2002 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років. 18.09.2002 року Апеляційним судом Вінницької області злочин перекваліфіковано на ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Звільнений 03.07.2007 року умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 16 днів;
11.06.2008 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Звільнений 04.11.2011 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 29 днів,
по даній справі засуджений 22.12.2016 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року іспитовий строк скасовано та направлено для відбування призначеного покарання вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.12.2016 року у виді позбавлення волі на строк 2 роки, -
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника Державної установи «Вінницька
виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" погоджене головою спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 на підставі ст. 82 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", характеризується позитивно, тричі заохочувався адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Просять замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

В судовому засіданні представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 клопотання підтримав та пояснив, що засуджений характеризується позитивно, в установі працевлаштований, має три заохочення та до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 на підставі ст. 82 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просив розглядати дане клопотання без його участі, що не суперечить положенням ст. 539 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 по даній справі засуджений 22.12.2016 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року іспитовий строк скасовано та направлено для відбування призначеного покарання вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.12.2016 року у виді позбавлення волі на строк 2 роки
Вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Початок строку покарання рахується з 16.11.2017 року, кінець строку покарання - 16.11.2019 року.
На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1- 3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 04.12.2017 року по даний час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_3 затвердженої 20.11.2018 року, яка міститься в особовій справі засудженого, за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно, адміністрацією установи заохочувався три рази, порушення режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставитися з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, та робить для себе належні висновки. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу "Духовне відродження". Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня шляхом самоосвіти. Приймає участь у роботі самодіяльної організації, проявляє соціально-корисну активність в організації її роботи. Соціально-корисні зв`язки підтримує з сестрою шляхом одержання передач.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Частиною 1 статті 130 Кримінально виконавчого кодексу України встановлено, що за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися заходи заохочення.

Застосування заходів заохочення має на меті здійснення виховного впливу на осіб, до яких ці заходи застосовуються на основі об`єктивної оцінки додержання ними правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. (ч. 1 ст. 131 Кримінально виконавчого кодексу України).

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за період відбування покарання на засудженого дисциплінарні стягнення не накладалися.

Засуджений в установі працевлаштований.

Як вбачається з довідки про наявність стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_3 від 01.11.2018 року, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки він тричі заохочувався адміністрацією установи: 02.04.2018 року, 27.06.2018 року та 03.10.2018 року, дисциплінарні стягнення до нього не застосовувалися, що, на думку суду, свідчить про сумлінну поведінку, а також підтверджує те, що засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи встановлені обставини, особу засудженого, суд приходить до переконання, що той факт, що засуджений став на шлях виправлення, відповідає фактичним обставинам справи, що, в свою чергу, надає йому право на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Крім того, суд зазначає, що виходячи з приписів ст. 81 КК України, встановлення факту виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці, є вирішальним саме при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Натомість, згідно ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що встановлені обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення, тому клопотання слід задовольнити та замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" погоджене з головою спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 - задовольнити.
Засудженому вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.12.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, ОСОБА_3 замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 10 місяців 17 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Суддя