Справа 141/1035/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000148 внесеного до ЄРДР 02.10.2018, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000148 від 02.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, останнього разу 07.12.2017 вироком Оратівського районного суду Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

В період з 2015 року по теперішній час ОСОБА_4 проживає спільно та веде домашнє господарство із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 , в ході цього часу між ними склались сімейні відносини.

Так, 28.09.2018 ОСОБА_4 близько 17 год. 00 хв. спільно із малолітньою ОСОБА_8 прийшов у житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2 та приніс повечеряти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .Перебуваючи у будинку ОСОБА_4 із вище вказаними особами повечеряв, в ході чого вони розпивали алкогольні напої.

В подальшому, біля 21 год. 00 хв. коли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заснули то у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті природнім способом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 будучи в стані алкогольного сп`яніння зайшов до кімнати будинку у якій перебувала малолітня ОСОБА_8 , після чого посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість, діючи умисно,долаючи опір ОСОБА_8 за рахунок власної ваги тіла та шляхом утримання її за руки із прикладанням фізичних зусиль, шляхом погроз застосування фізичного насильства зняв із останньої нижню білизну і проти її воліздійснив насильницький статевий акт у природній формі, задовольнивши при цьому свою статеву пристрасть.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України зґвалтування, тобто статеві зносини з малолітньою із погрозою застосування фізичного насильства.

02.10.2018, ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та поміщений в ІТТ Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.10.2018 оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Скоморошки, Оратівського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Оратівського районного суду від 07.12.2017 за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імператвиних завдань кримінального провадження,визначених ст. 2 КПК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами:

рапортом від 02.10.2018;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.10.2018;

протоколом огляду місця події від 02.10.2018;

протоколом допиту потерпілої від 02.10.2018 щодо обставин кримінального правопорушення;

протоколом допиту ОСОБА_7 від 02.10.2018 щодо обставин кримінального правопорушення;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 02.10.2018;

протокол огляду місця події від 03.10.2018 щодо обставин кримінального правопорушення;

протоколом допиту ОСОБА_11 від 03.10.2018 щодо обставин кримінального правопорушення;

протоколом допиту ОСОБА_12 щодо обставин кримінального правопорушення;

протоколом допиту ОСОБА_13 від 03.10.2018 щодо обставин кримінального правопорушення;

протоколом допиту ОСОБА_10 від 03.10.2018 щодо обставин кримінального правопорушення;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області суду від 30.11.2018 до 24 год. 00 хв. 30.12.2018.

Строки досудового розслідування продовжено відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області суду до 5-ти місяців, а саме до 03.03.2019 у зв`язку із тим що необхідно отримати висновок судово-біологічної експертизи, висновок судової психолого-писихіатричної експертизи малолітньої потерплої ОСОБА_8 та отримати висновок судової психолого-писихіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, яке відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права", судам при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати критерії підстав для тримання особи під вартою їх достовірності/недостовірності та конкретної ситуації, що склалася.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та,в подальшому, від суду. Крім цього, під час ОСОБА_14 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнавта відмовився від дачі показань.

Крім того, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не працює,може продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки схильний до вчинення злочинів,так як ранішенеодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини відносно неповнолітніх ,що підтверджується довідкою про судимість, тобто може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також,враховуючи надані під час досудового слідства покази ОСОБА_8 є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється, відносно ОСОБА_8 оскільки спільно проживає із потерпілою.

Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як спільно проживає із ними, та перебуває у сімейних відносинах із даними особами, веде із ними спільний побут.Крім того, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК Українита виконання покладених на ОСОБА_15 обов`язків, тому прокурор звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваної ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме даний запобіжний захід дозволить уникнути настання вище перелічених ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 36, 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено особливо тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також чинити тиск на потерпілу по кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечили проти клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваногоОСОБА_4 під вартою закінчується 30.12.2018. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 03.03.2019.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором та слідчим в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування на 60 днів є обґрунтованим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням обставин та наслідків кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 години 10 хвилин 26 лютого 2019 року.

Строк дії ухвали визначити до 26 лютого 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя