В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 354/616/17

Провадження № 1-кп/348/159/19

03 квітня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з уч.: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження №0000472 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із базовою середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

29 серпня 2017 року приблизно о 15.40 год. обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автобілем марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю біля 50 км/год ділянкою автомобільної дороги Н-09 Мукачево-Львів, що по вул. Свободи у м. Яремче Івано-Франківської області у напрямку м. Львів. У цей час на лівому узбіччі дороги, по напрямку руху даного автомобіля, знаходились пішоходи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Рухаючись ділянкою дороги із заокругленням у праву сторону, що у м. Яремче по вул. Свободи, обвинувачений ОСОБА_7 в порушення вимог п.1.2., п.1.10, п.2.3 б), п.10.1, п.12.1 Правил дорожнього руху України проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув смугу зустрічного руху та виїхав ліве узбіччя, де вчинив наїзд на ОСОБА_10 . В результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_10 померла від відкритої черепно-мозкової травми з уламковим переломом основи та склепіння черепа, розтрощенням речовини та оболонок головного мозку та крововиливами в мозок.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та дав суду показання про те, що він є пенсіонером, проживає в м. Яремче разом із своєю родиною, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії (В,В1) видано йому 23.01.1999 року.

Стосовно події 29 серпня 2017 року пояснив наступне. Цього дня він з сестрою ОСОБА_7 поїхав в м.Надвірна міняти масло в автомобілі. По дорозі в с.Татарів люди перекрили дорогу, тому рухався він в колоні машин з невеликою швидкістю - приблизно 40-50 км/год. Того дня була жарка погода, сухо і сонячно, спиртного він не вживив. Проїждаючи м. Яремче, він на деякий час втратив свідомість більш-всього від жари, поїхав через зустрічну смугу руху, в результаті заїхав в паркан і автомобіль зупинився. Пізніше, коли отямився, він вийшов з автомобіля і пішов на дорогу подивитися, чи нічого не трапилося серйозного. Тоді він виявив тіло жінки на узбіччі і зрозумів, що здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_10 . Його сестра відразу ж викликала "швидку" і вони залишилися чекати на поліцію. Своєї провини не заперечує, вказав, що що автомобіль був технічно справний. За весь період його керування транспортними засобами це перший такий трагічний випадок, за який йому надзвичайно прикро. Матеріальну шкоду родині потерпілих відшкодував, надалі має намір відшкодовувати і частково моральну шкоду, однак вважає її надто завищеною, і просить врахувати, що трагедія сталася в силу збігу певних обставин, тому просить це врахувати при визначенні розміру морального відшкодування. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення за скоєне та запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати та звільнити його від покарання по амністії, оскільки він є пенсіонером.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненому в судовому засіданні повністю доведена показами потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що загибла ОСОБА_10 була його дружиною, з якою вони проживали в м.Яремче. Самі обставни ДПТ він не бачив. 29 серпня 2017 року він доглядав за внуком, а пізніше мав іти на роботу, коли приблизно о 15.40 год. його сусідка ОСОБА_11 почала кричати, що жінку вбили. Він вийшов на на дорогу та побачив, що його дружина ОСОБА_10 на узбіччі лежить мертва. Автомобіль, який наїхав на неї, проламав пліт і зупинився вже біля купи з цеглою. В даному автомобілі була жінка, а водій, яким виявився ОСОБА_7 , бігав навколо автомобіля і кричав "що я наробив". В подальшому обвинувачений відшкодував матеріальні збитки і вже в ході судового розгляду також відшкодував судові витрати, пов"язані з оплату послуг адвокатів. Однак, оскільки він втратив свою дружину, переніс нервовий стрес, порушення звичайного життєвого ритму, від пережитого горя до цих пір не може отямитись, його переслідують постійні хвилювання, пригнічений стан, він не може зосередитись, тому цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить стягнути з обвинуваченого в свою користь 100000 грн. моральної шкоди. Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_5 в останнє судове засідання не з"явився, подав суду заяву про закінчення судового розгляду в його відсутність, однак будучи допитаним в попередньому судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_10 була його матір"ю, яка також допомагала йому фінансово, допомагала оплачувати його навчання у ПНУ ім. В.Стефаника. Очевидцем самої події він не був, так як 29 серпня 2017 року він знаходився на навчанні в аспірантурі ПНУ в м.Івано-Франківську. Приблизно о 16.0 год. до нього подзвонив його батько ОСОБА_4 і повідомив, що на маму наїхала машина і вона на місці загинула. Він приїхав додому зі своїм братом ОСОБА_12 приблизно о 16.30 год. В цей час на місці ДТП вже були працівники поліції, а тіло його мами було накрите. Детальні обставини ДПТ він довідався вже в ході досудового розслідування. В результаті втрати рідної людини - матері він переживає велике горе, в нього погіршився фізичний та емоційний стан, постійні думки про трагедію довели його до пригніченого стану. Окрім того в зв"язку з понесеними витратами та матеріальним становищем він змушений був припинити навчання, так як немає можливості вносити оплату за нього. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить стягнути з обвинуваченого в свою користь 100000 грн. моральної шкоди. Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , поклався на розсуд суду.

Правдивість даних показань про розвиток подій, що мали місце 29.08.2017 року об`єктивно узгоджується з дослідженими письмовими документами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 серпня 2017 року, схемою до протоколу огляду місця події від 29 серпня 2017 року, ілюстрованою таблицею до нього, відповідно до яких детально оглянуто ділянка автомобільної дороги Н-09 Мукачево-Львів, що по вул. Свободи у м. Яремче Івано-Франківської області у напрямку м. Львів (а.к.п.172-185);

- висновоком судово-медичної експертизи № 39 від 30 серпня 2017 року, згідно якого смерть ОСОБА_10 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з уламковим переломом основи та склепіння черепа, розтрощенням речовини та оболонок головного мозку та крововиливами в мозок. З моменту смерті на момент експертизи трупа ОСОБА_10 пройшло в межах 15-16 годин, на що вказують ранні трупні зміни, а саме: добре виражене трупне заклякання в усіх групах м`язів, рівномірне охолодження трупу до температури навколишнього середовища, виражені трупні плями, які при натискуванні на них бліднуть і знову відновлюють своє попереднє забарвлення через 14 хв. Встановлено такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма з уламковим переломом основи та склепіння черепа, розтрощенням речовини та оболонок головного мозку та крововиливами в мозок, уламковим переломом кісток лицьового черепа, забійними ранами та саднами, закрита травма грудної клітки з двобічними переломами ребер, закритий травматичний перелом обох плечових кісток, закритий травматичний перелом обох стегнових кісток, садно та забійна рана правого плеча, садно ділянки правого плечового суглобу, садно шиї, подряпини передньої стінки живота, садно та синець правої руки, садно лівого плеча, садно грудної клітки та поперекової ділянки, подряпини лівого стегна, садно правої гомілки, садно правої ступні, садно лівої гомілки, синець ділянки лівого гомілково-ступневого суглобу, синець лівого стегна. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» встановлена відкрита черепно-мозкова травма з уламковим переломом основи та склепіння черепа,-розтрощенням речовини та оболонок головного мозку та крововиливами в мозок, уламковим переломом кісток лицьового черепа, забійними ранами та саднами, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; закритий травматичний перелом обох плечових кісток, закритий травматичний перелом обох стегнових кісток, закрита травма грудної клітки з двобічними переломами обох ребер, мають ознаки середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння; решта виявлених тілесних ушкоджень мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Виходячи з характеру, локалізації виявлених тілесних ушкоджень та обставин події слід вважати, що в даному випадку мала місце автотравма, механізм якої вбачається таким чином: первинний удар був заподіяний потерпілій коли вона перебувала у вертикальному або близькому до нього положенні і була обернена до рухаючого автомобіля передньою поверхнею тіла в ділянку нижньої третини обох стегон, на що вказує виявлений характерний для автомобільної травми перелом обох стегнових кісток з подальшим падінням тіла на тверду поверхню дороги і переїздом колеса автомобіля через голову.(а.к.п.186-196);

- висновком судово-медичної експертизи № 660 від 31 серпня 2017 року, згідно якого кров з трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. (а.к.п.197)

- висновком судово-токсикологічної експертизи № 1027 від 05 вересня-06 вересня 2017 року, згідно якого в крові трупа ОСОБА_10 не виявлено: метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх

ізомерів. (а.к.п.198);

- висновком судово-гістологічної експертизи № 1027 від 25 вересня-29 вересня 2017 року, згідно даних якого виявлено субарахноїдальний крововилив головного мозку; периваскулярні діапедезні крововиливи в речовині головного мозку; набряк речовини головного мозку (а.к.п.199);

- висновком інженерно-транспортної експертизи №4.2-653/17 від 03 жовтня 2017 року, згідно якого на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система автомобіля марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась в працездатному стані. На момент експертного огляду та дослідження ходова частина автомобіля марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилось у стані відмови.На момент експертного огляду та дослідження рульове керування автомобіля марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилось у стані відмови.Стани відмови рульового керування та ходової частини автомобіля марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 не є наслідком конструктивних недоліків системи, не носять експлуатаційного характеру, а могли виникнути в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру.Стани відмови рульового керування та ходової частини автомобіля марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 не є наслідком конструктивних недоліків системи, не носять експлуатаційного характеру, а могли виникнути в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру, тому не могли бути виявлені водієм під час експлуатації транспортного засобу. Враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система знаходилась в працездатному стані, а стани відмови рульового керування та ходової частини, автомобіля марки "Opel Astra" р.н. НОМЕР_1 виникли в процесі розвитку ДТП, то питання: «Який ступінь та механізм впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди?»-позбавлене технічного змісту і відповідь на нього не надається.(а.к.п. 201-207);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.08.2017 року, згідно якого у ОСОБА_7 ознак сп"яніння не виявлено.(а.к.п.210)

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілих у справі та свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим необережного кримінального правопорушення проти безпеки руху транспорту.

В ході судового розгляду всі учасники судового засідання погодились з дослідженим обсягом доказів в судовому засіданні, оскільки клопотань про дослідження доказів, що не були предметом розгляду не заявляли, заперечень щодо неповноти з"ясування обставин під час розгляду в умовах закінчення з"ясування обставин кримінального провадження не заявляли. Судом розглянуті всі клопотання щодо забезпечення розгляду кримінального провадження доказами.

З врахуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих та дослідивши письмові матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_7 ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , кваліфіковано вірно.

Суд приймає докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту та докази одержані під час судового розгляду. Відповідно до вимог ст. 94 КПК суд оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили. При цьому має бути усунено усі розумні сумніви.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, думку прокурора та потерпілих щодо міри покарання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Крім того, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. із послідуючими змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Пунктом 5 судам рекомендовано мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також роз`яснення, що містяться п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Згідно ч.4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяття розкриттю злочимну, відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат потерпілим .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Тому, з врахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, думку потерпілих щодо покарання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статті Кримінального кодексу у виді позбавлення волі. Також суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати автотранспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та порушенням ОСОБА_7 ПДР України.

На думку суду, саме таке основне покарання у виді позбавлення волі буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Окрім того в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 звернувся із заявою про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він є особою пенсійного віку з 2015 року і підпадає під дію п. "ґ" ст.1 даного Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно п. "ґ" ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, що набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та особи, визнані винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України особи, які на день набрання чинності цим законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, досяг песійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням " , серії НОМЕР_2 , видачене Пенсійним фондом України 26.05.2015 року, подав заяву про застосування до нього акту амністії, а обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, тому суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.

Стосовно заявленого потерпілими цивільного позову про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перенесено глибину душевних страждань, що пов`язані з непоправною втратою - смертю близької людини (дружини та матері); неможливості відновлення таких моральних втрат у майбутньому, вимушених змін у життєвих планах і стосунках. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, і враховуючи суспільну небезпеку скоєного, ступінь вини обвинуваченого у вчиненому, вважає за можливе стягнути з обвинуваченого на користь потерпілих по 100000 грн. моральної шкоди кожному.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 988,70 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи № 4.2-653/17 підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 (а.к.п.200)

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, що набрав чинності 07.09.2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит.с.Яблуниця, участок Діл, Яречанської міської ради, Івано-Франківської області, (інд.номер невідомий) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_1 (інд.номер невідомий), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жит. АДРЕСА_1 , (інд.номер невідомий) по 100000 грн. заподіяної моральної шкоди кожному.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит.с.Яблуниця, участок Діл, Яречанської міської ради, Івано-Франківської області, (інд.номер невідомий) на користь держави 988,70 грн. судових витрат, пов"язаних з проведенням експертизи в кримінальному провадженні.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 30 серпня 2017 року на автомобіль марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який тимчасово вилучений 29 серпня 2017 року під час огляду місця події по вул. Свободи у м.Яремче Івано-Франківської області, власником якого є ОСОБА_7 (справа № 344/11062/17, провадження № 1-кс/344/3241/17).

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ: автомобіль марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, повернути власнику - ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1