№ 207/452/19
№ 1-кс/207/737/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське клопотання слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 зазначив, що до чергової частини Південного ВП звернувся ОСОБА_4 з заявою про те, що 09.02.2019 року приблизно о 16-30 год., малознайомий на ім`я ОСОБА_5 , 1983 р.н., перебуваючи біля будинку № 84 по пр. Свободи в м. Кам`янське, шляхом обману та зловживання його довірою заволодів належним йому майном, чим завдав матеріальної шкоди.

За даним фактом 10.02.2019 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187.

В ході проведення досудового розслідування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для огляду та вилучення договір про надання фінансового кредиту №50519140 від 09.02.2019 року, на ім`я ОСОБА_5 та видатковий чек №97 від 09.02.2019 року.

Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання та перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 1 ст. 171 КПК України, слідчий суддя, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
- збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Майно, на яке необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.
В ході проведення досудового розслідування, встановлено, що речі: договір про надання фінансового кредиту №50519140 від 09.02.2019 року, на ім`я ОСОБА_5 та видатковий чек №97 від 09.02.2019 року, є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та має суттєве значення для повного, всебічного розкриття правопорушення.

Таким чином, з метою швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України, а також для збереження речових доказів, виникла необхідність в арешті вказаного вище майна.
На підставі вищевказаного, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на майно вказане у клопотанні.
Керуючись ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В

Клопотання про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на речі, а саме:

-договір про надання фінансового кредиту №50519140 від 09.02.2019 року, на ім`я ОСОБА_5 та видатковий чек №97 від 09.02.2019 року, визнані речовими доказами у кримінальному правопорушенні.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1