Дата документу 27.03.2019 Справа № 554/2256/19

Провадження № 1-кс/554/4648/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження № 0000718 від 06.03.2019 року за ознаками кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, з метою подальшого збуту.
Надалі, продовжуючи свою злочинну діяльність, на час підшукування покупців та досягнення домовленості щодо ціни та інших умов продажу вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_3 незаконно зберігав опій ацетильований, після його придбання при собі, з метою подальшого збуту.
16.03.2019 року, близько 13 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом продажу за 200 грн., незаконно збув залегендованій особі полімерний шприц об`ємом 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 2 мл., яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 545 від 20.03.2019 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований та в перерахунку на суху речовину становить 0,2923 г.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.
Надалі, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, з метою подальшого збуту.
В подальшому, повторно, на час підшукування покупців та досягнення домовленості щодо ціни та інших умов продажу вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_3 незаконно зберігав опій ацетильований, після його придбання при собі, з метою подальшого збуту.
22.03.2019 року, близько 09.30 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме біля підїзду усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, шляхом продажу за 150 грн., незаконно збув залегендованій особі полімерний шприц об`ємом 5 мл., заповнений особливо небезпечним наркотичним засобом до позначки 1,5 мл, обіг якого заборонено опієм ацетильованим.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.
22.03.2019 року, під час затримання гр. ОСОБА_3 , в порядку ст. 208 КПК України було проведено обшук особи, в ході якого було вилучено майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Щодо зберігання вказаного майна у Полтавському РВП, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити та повернути на відповідальне зберігання майно власнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити
Накласти арешт на вилучене під час слідчих дій з підозрюваним ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження за № 0000718 майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia N 78» в корпусі сіро-чорного кольору (EMEI 1: НОМЕР_1 ), грошову купюру номіналом 20 грн. (серія ТЖ 9018486, марлевий відрізок (контрольний зразок), марлевий відрізок зі змивом з долоні правої руки та марлевий відрізок зі змивом з долоні лівої руки, які було вилучено в ході обшуку особи гр. ОСОБА_3 та освідування гр. ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1