справа № 462/2018/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000959 від 20.03.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

19.03.2019 року приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території ТРЦ «Вікторія Гарденс», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226а, керуючись раптово виниклим у нього злочинним умислом вирішив таємно викрасти чуже майно, а саме: плити теплозвукоізоляційні, у кількості 3 шт., загальною вартістю 915 грн. (без ПДВ). Однак, з причин, що не залежали від нього, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був викритий працівниками охорони ТРЦ «Вікторія Гарденс». Таким чином, ОСОБА_4 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно 19.03.2019 року приблизно о 23 год. 50 хв. він перебував на території торгового центру, де побачив плити. Оскільки плити були у вільному доступі він вирішив їх викрасти, проте, був затриманий охороною торгового центру.

Таким чином, аналізуючи усі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості (ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України).

Також суд враховує обставини справи: особу винного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, працює, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки - сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, сприяння розкриттю злочину (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України). Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді штрафу.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі: плити теплозвукоізоляційні у кількості 3 шт. - вважати повернутими.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: