Провадження № 1-кп/331/277/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000136 від 24.01.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан - одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимості:

- 08.12.2006 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;

- 06.04.2009 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК Кураїни до 4 років позбавлення волі; 03.10.2011 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 02 місяці 10 днів;

- 26.03.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 03.11.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі;

- 22.12.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі; 08.04.2017 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 08 місяці 18 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2019 року, об 11 годині 30 хвилини, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя. вул. Жуковського, буд. 22, на нульовому ряду в торгівельному приміщенні кіоску № НОМЕР_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з вітрини вказаного кіоску планшет «Lenovo ТВ-73041» в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_2 у кількості однієї штуки, вартістю 2900 гривень 00 копійок без урахування ПДВ, який належить ОСОБА_4 , сховавши його до себе під верхній одяг.
Після чого, ОСОБА_5 вийшов з приміщення кіоску, не розрахувавшись за товар та зник у невідомому напрямку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричини потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Під час досудового розслідування, 13 лютого 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на підставі вимог ст. ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення, яка відповідно до ст. 471 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, завдані матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі, шляхом повернення викрадено майна, у зв`язку з чим потерпілий претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має.

Згідно даної угоди, сторони погодились на призначення покарання, яке повинен понести обвинувачений ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 роки із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на 2 роки і останній погодився на його призначення. Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого між ним та потерпілим виду та розміру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 13 лютого 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD - диск, який містить відеозапис з камери спостереження за 19.01.2019 року, встановленої в приміщенні магазину кіоску № 9 по вул. Жуковського, 22 в м. Запоріжжі, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 32-33).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч. 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1