Справа № 446/2421/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 06.12.2018 р. у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000519 від 14 листопада 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2018 року ОСОБА_4 , рухаючись автомобілем марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі сполучення «Київ-Чоп» на 503 км+200 м., порушив вимоги п.21.11 (б) «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, яким передбачено, що водію заборонено перевозити дітей, зріст яких менше 145 см або тих, що не досягли 12-річного віку, - у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на передньому сидінні легкового автомобіля - без використання зазначених спеціальних засобів. Вказане адміністративне порушення було виявлено працівниками Управління Патрульної поліції у Львівській області, які обслуговують вказану ділянку дороги. Після зупинки автомобіля керованого ОСОБА_4 та на прохання пред`явити документи водія та на транспортний засіб, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що свідоцтво про реєстрацію автомобіля «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 06.11.2013 видане на його ім`я є підробленим, пред`явив його працівникам поліції.

Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру у Львівській області свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 23.08.2013 ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Полтави та Полтавського району, на автомобіль «ЗАЗ SENS», 2013 р.в. номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно з висновком експерта № 4404 від 29.10.2018 реквізити свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /Україна/ на пластиковому носії із серійним номером НОМЕР_2 автомобіля марки «AUDI», модель A6, тип Легковий універсал-В, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 виданого 06.11.2013 власникові ОСОБА_4 , а саме, лінії захисної сітки, растрової графіки, а також усіх без винятку друкованих текстів, в тому числі лінійок мікротексту, нанесені способом струминевого друку. Такий спосіб друку не відповідає способові друку, що використовується для нанесення реквізитів документів при їх випуску уповноваженими для цього поліграфічними підприємствами, зокрема способові плоского друку.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

06 грудня 2018 року між прокурором Кам`янка -Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати пред`явлене йому обвинувачення в судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість в скоєнні інкримінованого йому злочині при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором та призначити йому узгоджене ними покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості від 06.12.2018 та призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами угоди.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 2,4,5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності НАБУ за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності НАБУ, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди між прокурором та обвинуваченим не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є виннуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши думку учасників розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення технічної експертизи документів в розмірі 3432 грн, підлягають до стягнення з ОСОБА_4 на підстві ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 грудня 2018 року в м. Кам`янка -Бузька між прокурором Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4

ОСОБА_4 визнати виннуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадяен, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.11.2013 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення технічної експертизи документів №4404 від 29.10.2018 в розмірі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1