СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/976/19
ун. № 759/2633/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2019 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, притягненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2019 до Святошинського районного суду м. Києва звернувся слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який 09.02.2019 приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоровича Барського, 1, із погрозою застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно на загальну суму 520 грн 45 коп.(без ПДВ), яке належать ТОВ «АТБ-Маркет», після чого з місця вчинення злочину пішов, маючи намір розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Так, ОСОБА_4 , 09.02.2019 приблизно о 13 год. 50 хв., знаходячись в торгівельному залі магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоровича Барського, 1, вирішив відкрито викрасти чуже майно, що належить ТОВ «АТБ-маркет».

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгівельних полиць товар, що належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме: молочний шоколад «Ferrero KINDER CHOCOLATE» з молочною начинкою», вагою 150 грам, штрих-код: 731, в кількості 9 штук, загальною вартістю 393 гривні 03 копійки (без ПДВ); коняк «SHABO V.V.S.O.P.» п`ять зірочок, в кількості одна пляшка, об`ємом 0,5 літрів, штрих-код: 305, вартістю 127 грн 42 коп. (без ПДВ), а всього майна на загальну суму 520 грн 45 коп. (без ПДВ), які поклав до сумки, яку мав при собі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , приблизно о 14 год. 00 хв., 09.02.2018, перетнув лінію кас з неоплаченим товаром, його дії викрив працівник охорони, уповноважений здійснювати охорону цінностей магазину «АТБ», розташованого по вулиці, Григоровича Барського, 1, в місті Києві, який висловив вимогу до останнього припинити свої дії.

У свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що його дії викрили, на вимогу охорони магазину не відреагував і побоюючись бути затриманими та в подальшому притягнутими до кримінальної відповідальності за їх дії, продовжив свої дії направлені на залишення приміщення магазину з неоплаченим товаром. У той же час, працівник охорони магазину, з метою збереження майна та зупинення протиправних дій став перешкоджати залишенню магазину ОСОБА_4 , який в свою чергу бажаючи довести свої дії до кінця направлені на викрадення майна ТОВ «АТБ-Маркет», дістав з кишені куртки предмет схожий на ніж та під погрозою застосовування до працівника охорони магазину «АТБ», фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, залишив місце вчинення злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому мав намір розпорядитись на власний розсуд, однак незабаром був затриманий з викраденим майном, яке було вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечували частково, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали кримінального провадження №0001030 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2019, вислухавши думку прокурора, адвоката та підозрюваного слідчий суддя прийшов до висновку.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 09.02.2019, відповідно до якого було вилучено викрадене майно; показами свідків, які повідомили про обставини вчинення злочину;

09.02.2019 о 20 год. 19 хв. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 14 год. 00 хв. 09.02.2019) та якому 10.02.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вченні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, особа може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, вчинятиме дії, спрямовані на знищення, спотворення та приховування доказів, які викривають його у вчиненні злочину, перешкоджатиме досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, змушуючи їх свідчити на його користь, вчинюватиме інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наведене, можна стверджувати, що подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Матеріали клопотання не містять даних про те, що підозрюваний чинить перешкод слідству. Поведінка підозрюваного не дає підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а прокурором протилежного не наведено.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 Листа від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19.11.2012 в п. 62 зазначив: «Суд наголошує, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).

ЄСПЛ визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви» (Jecius v. Lithuania), заява № 34578/97, п. 94, ECHR 2000-IX).

Згідно практики ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявності таких підстав.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу пересування, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає та можливе застосувати до підозрюваног запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобова за адресою проживання.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 181, 183, 184, ч. 2 ст. 187, 188 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод»,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, притягненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк запобіжного заходу рахувати протягом 60 діб з 09.02.2019 по 09.04.2019 включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу внутрішніх справ за місцем проживання АДРЕСА_1 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1

Копію ухвали вручено 11.02.2019 о ______ год. ______ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний (ПІБ)________________________ підпис__________________