печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 18.12.2018 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001377від 06.11.2018,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, яку в подальшому уточнив, в порядку ст. 303 КПК України на постанову прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 18.12.2018 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001377 від 06.11.2018.
В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру без дотримання вимог ст.ст. 135, 136, 278 КПК України, оскільки не було вжито заходів щодо вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у спосіб,передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а відтак останній не є особою, який набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Крім того, повідомлення про підозру не містить змісту підозри, стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Також, ОСОБА_4 не роз`яснено його процесуальні права. Посилаючись на викладені обставини, а також те, що оскаржувана постанова винесена без дотримання ст. 110 КПК України, є незаконною, необґрунтованою, належним чином немотивованою, передчасною, та такою, що порушує права на захист, просить скасувати постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0001377 від 06.11.2018.
Особа, що звернулася зі скаргою, в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.
Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що в провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 перебуває об`єднане кримінальне провадження №0001377 від 06.11.2018 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 206, ч. 4 ст. 358 КК України, в якому об`єднані кримінальні провадження №0001377 від06.11.2018, №0000957 від 27.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та №0001378 від 06.11.2018 року.

В кримінальному провадженні №0000957 внесеному до ЄРДР 27.10.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 191 КК України ОСОБА_4 визнано потерпілим, що підтверджується подачею останнім відповідної заяви та вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Кримінальне провадження №0001377 від 06.11.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України розпочате за повідомленням про заволодіння ОСОБА_4 шляхом обману чужим майном в особливо великих розмірах (нежитловим приміщенням загальною площею 4964,87 кв.м. та земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ).

Постановами заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 визначено підслідність у кримінальних провадженнях №0000957 від27.10.2018 та №0001377 від 06.11.2018 за слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України.
Постановою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 18.12.2018 року зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001377 від 06.11.2018, в зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 63 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У відповідності до принципів і засад, гарантованих ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
У відповідності до ч.4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Згідно ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо:
1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком;
2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме;
2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування;
3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. оголошено в розшук підозрюваного;
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті. ( ч.2 ст. 280 КПК України).
Таким чином, однією з передумов для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні є обов`язок слідчого провести всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для здійснення розшуку підозрюваного.
Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови, єдиною підставою для зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0001377 стало те, що підозрюваний на виклик до слідчого не з`явився, на підставі чого прокурор зробив висновок, що місцезнаходження підозрюваного не відомо, в зв`язку з чим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .
При цьому, згідно з положеннями ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Отже, чинний КПК України пов`язує зупинення досудового розслідування з оголошенням у розшук підозрюваного у разі, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.
Разом з тим, належних та допустимих доказів,які б підтверджували, що органом досудового розслідування до оголошення ОСОБА_4 в розшук було вжито заходів щодо виклику останнього до органу досудового розслідування суду не надано, а відтак вказане свідчить про неналежне повідомлення підозрюваного про виклики до слідчого в порядку ст. 133, 135, 137, 138 КПК України, а тому підстав для оголошення його в розшук не було.
Таким чином підстав для зупинення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та оголошення його в розшук не було, оскільки відсутні дані того, що підозрюваний переховувався від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та відсутні дані, що місцезнаходження останнього не було відоме слідчому.
Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет відповідності вимогам ст. 110 КПК України слід вказати наступне.
У відповідності до п.2 ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставини, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Оскаржувана постанова не відповідає вимогам вказаного припису, оскільки не містить обґрунтування мотивів прийнятого рішення з посиланням на норми КПК України.
На момент розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що постанова від 18.12.2018 року про зупинення досудового розслідування №0001377 від 06.11.2018 року підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог ст.2,110, 280,281 КПК України .
З огляду на вищевикладене, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 110, 280,281,303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 18.12.2018 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001377 від 06.11.2018 року - задовольнити.
Скасувати постанову старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 18.12.2018 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001377 від 06.11.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1