№ 1-кп/337/205/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

встановив:
29.03.2018 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стром до 28.05.2018 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, який існував при обранні обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на такий що не пов`язаний з триманням під вартою мотивуючи станом свого здоров`я.
Захисник ОСОБА_5 не згодна з клопотанням прокурора, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить встановленні істини по справі та забезпечить виконання її підзахисним процесуальних обов`язків. Також пояснила, що немає підстав для продовження запобіжного заходу. Її підзахисний не маже працювати за станом свого здоров`я, але отримує пенсію по інвалідності, проживає разом з матір`ю, яка теж хворіє.

Вирішуючи питання щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд приймає до уваги його винятковість, та оцінює в сукупності: ступінь тяжкості інкримінованих злочинів, їх кількість, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, які не перешкоджають утримання під вартою. Суду не надано належних доказів не можливості утримання обвинуваченого під вартою.

Для запобігання ризику, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України», а також виходячи з міркувань забезпечення доступності ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою, та недостатнім для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Беззаперечних обставин, які є перешкодою для продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не виявлено.

Суд враховує, що до взяття під варту обвинувачений офіційно не був працевлаштований, та не мав постійного джерела доходів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, і знову обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, пов`язаних з наркотичними засобами, за які передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, суд вважає таким що не підлягає задоволенню, оскільки на даній стадії розгляду справи, він не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, який існував при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, суд на даний час не приймає до уваги доводи сторони захисту, і приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу.

Посилання обвинуваченого на наявність певних осіб, для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, суд на даний момент відхиляє, так як не надано належним чином оформлених документів, письмових зобов`язань від поручителів, які заслуговують на довіру.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор до 23 липня 2018 року включно.

Залишити розмір застави 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб,в сумі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень. У разі внесення застави, та з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 вважати таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Повідомити про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3, начальника Державної установи Запорізький слідчий ізолятор.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя: