ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/427/19 Справа № 205/2296/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя в ухвалі не зазначила чи обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення й не дала оцінки вагомості наявних доказів щодо вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Також, слідчий суддя в ухвалі не навела жодного посилання на докази, якими сторона обвинувачення доводила обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, чим було порушено вимоги п.п. 2, 3 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2019 рокубуло задоволено клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.00 годин 06.05.2019 року включно.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, а також, що ОСОБА_8 раніше не судимий, не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, та перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема:- протоколом огляду місця події від 11.03.2019 року; - протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 та його законного представника ОСОБА_12 від 11.03.2019 року; - протоколом обшуку автомобіля марки ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 від 11.03.2019 року; - довідкою з травмпункту ДМКЛ № 2, видана на ОСОБА_11 від 11.03.2019 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.03.2019 року; - протоколами пред`явлення особи для впізнання неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 та свідку ОСОБА_13 від 12.03.2019 року, які впізнали ОСОБА_8 , а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, крім того, підозрюваному відомі анкетні дані неповнолітнього потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_8 винуватим, особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Доводи захисника щодо хвороби матері підозрюваного підтверджуються випискою з історії хвороби № 186г/140, наданої КЗ Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром ДОР Відділення оперативної гінекології з малоінвазивними технологіями, однак вказана обставина не є підставою для зміни запобіжного заходу.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто умисні дії, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а тому застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу є безпідставним, оскільки, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2019 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2019 рокущодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4