Провадження № 1-кп/756/536/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, уродженця міста Херсон, маючий вищу освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 03.08.2018, близько 01 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною просп. Героїв Сталінграду, зі сторони вул. Маршала Тимошенко, у напрямку вул. Героїв Дніпра у м. Києві, перебуваючи в середній смузі проїзної частини, проявив неуважність до дорожньої обстановки, чим грубо порушив п. п. 1.5 та 2.3 Б) ПДР України, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, наближаючись до наземного регульованого пішохідного переходу, який працював в режимі миготіння сигналу жовтого кольору, по якому рухався пішохід, для якого могла бути створена перешкода чи небезпека, чим грубо порушив п. 18.1 ПДР України, не зменшив швидкість, аж до зупинки свого транспортного засобу, продовжив рух керованим автомобілем, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину по регульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля марки «ChevroletAveo», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 .
В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що дійсно він 03.08.2018, близько 01 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною просп. Героїв Сталінграду, зі сторони вул. Маршала Тимошенко у напрямку вул. Героїв Дніпра у м. Києві проявив неуважність та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину по регульованому пішохідному переходу. У скоєному щиро кається. Цивільний позов визнав частково, в частині витрат на лікування в розмірі 1000 грн. визнав повністю, моральну шкоду визнав в розмірі 25 000 грн., інші вимоги позову не визнав в зв`язку з відсутністю доказів.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що разом з сестрою 03.08.2018 року 01 год. 20 хв., переходила проїздну частину з просп. Героїв Сталінграду, на іншу сторону по пішохідному переходу почула різкий удар, потім побачила, що за переходом зупинився автомобіль марки «Chevrolet Aveo»,з якого вийшов обвинувачений. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження, в зв`язку з чим проходила курс лікування.

Також у судовому засіданні досліджено:

- висновок експерта №1575/е, згідно якого: при первинному зверненні за медичною допомогою 03.08.2018 о 10.50 год. у гр. ОСОБА_5 мала місце:закрита травма правої стопи у вигляді перелому кубовидної кіски, саден стопи. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травматичною дією тупого(их) предмету(тів), могли утворитись в термін, вказаний в ухвалі, тобто 03.08.2018 при транспортній травмі. Таким чином, між подіями транспортної травми від 03.08.2018 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_5 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Вказана закрита травма правої стопи за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
- висновок експерта №12-1/1721 від 24.09.2018 року, згідно якого: «в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 18.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації при заданих параметрах руху водій ОСОБА_7 з моменту виникнення небезпеки для його руху мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , шляхом застосування екстреного гальмування, і тим самим мав технічну можливість виконати вимоги пункту 18.1 ПДР України. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам пункту 18.1 ПДР України.
- схему місця ДПТ від 03.08.2019 року на якій зазначено розташування учасників дорожнього руху під час ДТП .

Аналізуючи вказані докази у купі, суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину невеликої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу: раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд вважає: щире каяття.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_6 суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що злочин було скоєно з необережності, що потерпіла не наполягає на призначені суворого покарання, суд приходить до висновку,що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів можливо у разі призначення йому покарання у вигляді обмеження волі тазвільнення від відбування цього покарання з випробуванням, згідно ст.ст.75,76 КК України

Враховуючи обставини справи, що обвинувачений скоїв злочин внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України, суд вважає, що його поведінка на автошляху не є безпечною для оточуючих і тому вважає за доцільне призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої суд прийшов до наступного висновку.

Потерпілою подано цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого та ПрАТ «СК «УНІКА» солідарно матеріальну шкоду у розмірі 50000 гривень, витрати на лікування у розмірі 1 000 гривень та упущену вигоду за тимчасову втрату працездатності 13659,00 гривень.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 62 КПК України страховик разом з винною особою є цивільним відповідачем у кримінальному провадженні, оскільки повинен нести відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини обвинуваченого, потерпілій спричинено тілесні ушкодження, в наслідок чого вина була змушена проходити медичне лікування та витрачали на придбання медичних препаратів власні кошти, тому ці матеріальні збитки у вигляді витрат, які визнані обвинуваченим суд вважає доведеними, тому ці збитки у розмірі 1000 гривень слід стягнути на її користь з обвинуваченого.
Суд вважає, що зазначена потерпілою сума моральної шкоди є явно завищеною, такою, що не відповідає характеру правопорушення, її реальним стражданням.
Виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на корить потерпілої у якості компенсації за спричинену моральну шкоду суму розмірі 25000 гривень,яка визнана обвинуваченим.
Що стосуються інших вимог потерпілої в частині стягненняупущеної вигоди за за тимчасову втрату працездатності у розмірі 13659,00 гривень, то суду не надано належних, допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин. Суд вважає не доведеними належними засобами доказування у вигляді не отримання заробітної плати за час лікування, тому, у вказаній частині позовні вимоги потерпілої слід залишити без задоволення.
Вимоги потерпілої щодо стягнення з обвинуваченого та ПрАТ «СК «УНІКА» вказаних сум солідарно не можуть бути задоволені з наступних підстав.

Статтею 1190 ЦК України передбачено можливість відшкодування шкоди, завданої спільно кількома особами. Також, солідарна відповідальність можлива у випадках передбачених договором(наприклад договір поруки)
Враховуючи, що договором страхування та відповідним Законом не передбачено порядку солідарної відповідальності, тому підстави для стягнення завданої шкоди у такому порядку відсутні.
В своїх запереченнях ПрАТ «СК «УНІКА» зазначило, що автомобіль «ChevroletAveo», д.н.з. НОМЕР_1 ними було застраховано на випадок заподіяння шкоди здоров`ю та майну потерпілих внаслідок експлуатації цього автомобілі, але згідно ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку протягом тридцяти днів потерпілий чи інша особа повинна подати заяву про страхове відшкодування, що зроблено не було. Представник позивача та обвинувачений у судовому засіданні пояснили, що дійсно з відповідною заявою вони до ПрАТ «СК «УНІКА» не звертались, а вітак у останньої були відсутні підстави для здійснення відповідного відшкодування, тому у суду відсутні підстави для стягнення заподіяної шкоди з цього відповідача.

Процесуальні витрати витрати по справі за проведення експертизи слід стягнути з ОСОБА_6 у сумі 3226,90 гривень на користь держави.

Речові докази суду не надавались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому за цим Законом покарання у вигляді одного року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного основного покарання з іспитовим строком на один рік та покласти на нього на цей період такі обов`язки: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з стягнути з ОСОБА_6 на корить потерпілоїОСОБА_5 у якості компенсації за спричинену моральну шкоду 25000 гривень та 1000 гривень в якості відшкодування матеріальних збитків, а в інший частині заявлених вимог відмовити.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_6 у сумі 3226,90 гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1