Справа № 353/1313/18
Провадження № 1-кп/353/30/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження N 0000245від 01.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

01.12.2018 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання та реєстрації по АДРЕСА_1 , користуючись тим, що його бабуся ОСОБА_5 , з якою вони спільно проживають, поїхала на ринок у м. Тлумач, вирішив таємно викрасти зерно пшениці фуражної, вартістю 3 грн/кг, яке знаходилось у господарському приміщенні (коморі) та належить ОСОБА_5 .

Тоді ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись відсутністю бабусі та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, зайшов у господарське приміщення, звідки таємно викрав шість мішків зерна пшениці фуражної загальною вагою 240 кг., які виніс на подвір`я господарства.

Після цього ОСОБА_4 вказаних шість мішків зерна пшениці фуражної по черзі завантажив на гужовий віз з упряжкою коня, який він попередньо позичив у ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_4 . Викрадені ним мішки зерна пшениці ОСОБА_4 перевіз до господарства свого односельчанина ОСОБА_7 та продав останньому, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 720 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного, вказавши на те, що він дійсно 01.12.2018 року близько 09 год. 00 хв. знаходився по місцю свого проживання та реєстрації по АДРЕСА_1 , а його бабуся ОСОБА_5 , з якою вони спільно проживають, поїхала на ринок у м. Тлумач. В цей час, коли вдома нікого не було, він вирішив викрасти зерно пшениці фуражної, вартістю 3 грн/кг, яке знаходилось у господарському приміщенні (коморі) та належало його бабусі. Він зайшов у господарське приміщення, звідки викрав шість мішків зерна пшениці фуражної загальною вагою 240 кг., які виніс на подвір`я господарства, та по черзі завантажив їх на гужовий віз з упряжкою коня, який він попередньо позичив у ОСОБА_6 . Останньому нічого не було відомо про те, що він задумав вчинити. Викрадені ним мішки зерна пшениці він перевіз до господарства свого односельчанина ОСОБА_7 та продав йому за 670 гривень. Отримані кошти він витратив на свої потреби.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, потерпілій повністю відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, остання не має до нього претензій матеріального та морального характеру, розуміє, що вчинив неправильно, запевняє суд, що більше такого не повториться, просить його суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, не одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, негативно ставиться до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, від вчиненого злочину тяжких наслідків не наступило та те, що потерпіла ОСОБА_5 не має до нього претензій матеріального та морального характеру, просить обвинуваченого суворо не карати.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Виходячи із принципу, що покарання повинно бути призначене необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
У кримінальному провадженні процесуальних витрат немає.

Питання щодо обрання та зміни запобіжного заходу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (П`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази по справі: 6 мішків зерна вагою 40 кг., 26 кг., 28 кг., 48 кг., 48 кг., 48 кг., які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити їй.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1