ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2019 року

м. Київ
Справа № 264/5497/17
Провадження № 51-5593 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Іллічівського районного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 березня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Іллічівського районного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК на підставі ст. 48 КК, а кримінальне провадження закрито.
Згідно з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 , працюючи на посаді державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради, будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, відповідаючи за проведення перевірок достовірності та повноти інформації про фактичне місце проживання (перебування) внутрішньо переміщених осіб та складання за результатами такої перевірки актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, достовірно знаючи, що вона фактично таку перевірку не проводила, 06 березня 2017 року, знаходячись в приміщенні Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради за адресою: місто Маріуполь, Кальміуський район, вул. Чукаріна, 17, умисно склала завідомо неправдивий офіційний документ акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 242 на ім`я ОСОБА_7 , про її фактичне проживання разом з донькою ОСОБА_8 та сином ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , при тому, що остання з донькою і сином фактично там не проживали, завірила його особистим підписом після чого його передала на комісію з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який надавав останній право на отримання грошової допомоги при народженні дитини.
Апеляційний суд Донецької області ухвалою від 19 березня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишив без зміни.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати зазначені судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та порушенням кримінального процесуального закону. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки звільнення особи за власним бажанням з місця роботи, на думку прокурора, не свідчить про зміну обстановки навколо неї, що унеможливить в подальшому вчинення нею нового злочину. У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції вказані порушення не усунув, то його рішення є також незаконним.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні підтримав касаційну скаргу і просив скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 48 КК особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Зі змісту вказаною статті слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.
При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.
Разом із тим, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Пославшись на зміну обстановки, внаслідок якої ОСОБА_6 перестала бути суспільно небезпечною, суд зазначив в своєму рішенні лише те, що вона позитивно характеризується, вперше вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості та згідно з наказом № 22ос від 27 червня 2017 року звільнилася з роботи за власним бажанням з посади головного державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради.

Проте, приймаючи таке рішення, суд першої інстанції в своїй ухвалі не зробив комплексного аналізу обстановки життєдіяльності ОСОБА_6 після вчинення злочину та не навів належного обґрунтування свого висновку про те, яким чином факт звільнення ОСОБА_6 з роботи за власним бажанням позитивно вплинув на її поведінку, що вона перестала бути суспільно небезпечною і зробив маловірогідною можливість вчинення нею в подальшому нового аналогічного злочину.

Зазначене дає підстави вважати, що звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК у зв`язку зі зміною обстановки є необґрунтованим.
За таких обставин, погоджуючись з доводами касаційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки суд апеляційної інстанції при розгляді провадження за апеляційною прокурора не усунув зазначених недоліків, допущених судом першої інстанції, підлягає скасуванню й ухвала суду апеляційної інстанції.
Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції необхідно врахувати наведене в цій постанові, а також те, що характер зміни обстановки має бути пов`язаний зі змінами в умовах життєдіяльності особи, які позитивно і суттєво впливатимуть на неї і свідчитимуть про усунення можливості вчинення особою нового аналогічного злочину в майбутньому.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року, суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції задовольнити.
Ухвалу Іллічівського районного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню

не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3