Справа № 171/2493/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001001 від 30.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно - технічну освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого водієм в ТОВ «Зеленодольський хлібопродукт», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2018 року, приблизно о 14 годині 13 хвилин, водій ОСОБА_4 , керував технічно справним автомобілем «ГАЗ-3302 ГАРЗ-1 Х-01 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по проїзній частині вул. Ярмаркова в м.Апостолове Дніпропетровської області від вул. Центральна в напрямку вул. Музична.

Під час руху по вищезазначеній ділянці проїзної частини, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян і проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись по вказаній дорозі, не впевнившись в безпеці маневру, який виконує, змінив напрямок руху та виїхав на зустрічну смугу руху, через що, на вказаній смузі сталось зіткнення передньою частиною даного автомобілю, з передньою частиною мотоциклу «Kavo» без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по своїй смузі для руху у зустрічному напрямку.

Тим самим водій ОСОБА_4 грубо порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, в якому вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Не виконання вимог вищезазначеного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, водію мотоциклу «Kavo» без реєстраційного номеру, ОСОБА_5 заподіяно наступні об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: закритий переломовивих правої таранної кістки; забійно-рвана рана на тильній поверхні лівої стопи; забійно-рвана рана в місці проекції п`ятки лівої стопи; забій, осадження правої поперекової області, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини деталей транспортних засобів, не виключено за умов дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок зіткнення автомобіля та мотоцикла, що рухалися. Згідно висновку судово-медичного експерта № 226 від 15.11.2018 р., дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3 тижні/21 добу (загоєння кісткової тканини перевищує 21 добу).

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 5/10.1/966 від 23.11.2018 року: у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_7 визначалась виконанням вимог п.10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому їх виконати.У даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Каvо» ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.При заданих вихідних даних, водій мотоцикла «Каvо» ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.При заданому механізмові події дії водія автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_7 , не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, перебувало в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.При заданому механізмові події в діях водія мотоцикла «Каvо» ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
19 грудня 2018 року між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду про примирення, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України понесе покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України в повному обсязі. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду. Пояснив, що відшкодував потерпілому заподіяну шкоду в розмірі 10000 грн.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, обвинувачений повністю відшкодував йому завдану шкоду, зазначену угоду уклав добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.
Представник потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що вважає, що угода може бути затверджена судом, оскільки при її укладенні дотримані вимоги КК України та КПК України, матеріальних претензій потерпілий до обвинуваченого не має, оскільки ОСОБА_4 повністю відшкодував заподіяну ОСОБА_5 шкоду в розмірі 10000 грн.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Так, ст. ст.468, 469 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 471 КПК України, відповідає закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також згідно з вимогами ч. 7 ст. 474 КПК України встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілому в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілому зрозумілі.
Після таких роз`яснень потерпілому ОСОБА_5 він не заперечував проти затвердження угоди.
Заподіяну майнову шкоду потерпілому обвинуваченим відшкодовано.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369, 370, 371, 373, 374,375 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19 грудня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведену судову автотехнічну експертизу у сумі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні).

Речовий доказ по справі фургон малотоннажний - автомобіль марки ГАЗ, модель 3302, ГАРЗ-1 НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання директору з транспорту ТОВ «Зеленодольський хлібопункт» ОСОБА_8 повернути власнику.

Речовий доказ по справі мотоцикл без реєстраційних номерів, номер рами НОМЕР_4 , двигун марки «Kavo», переданий на зберігання ОСОБА_9 повернути власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1