Дата документу 10.01.2019
Справа № 334/3472/17
Провадження № 1-кп/334/82/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, який мас неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

1)05.06.1986 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 1 ст. 82 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі. Звільнився 04.06.1988 по відбуттю строку покарання;

2)07.02.2002 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 81, ст. 17, ч. 2 ст. 140. ст. 70 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі. 12.10.2014 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно достроково, невідбутий строк З місяці 4 дні;

3)07.04.2005 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3. ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 09.09.2006 по відбуттю строку покарання;

4)20.12.2007 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 30.12.2009 по відбуттю строку покарання:

5)19.11.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

6)11.08.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2010 та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. 15.11.2016 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно достроково. Невідбутий строк 1 рік 6 місяців 4 дні,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій та судимою за скоєння корисливих злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову скоїв кримінальне правопорушення проти власності, в період умовно - дострокового звільнення з наступних обставин.

24.03.2017 приблизно о 14 год. 15 хв., ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщенні під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар в область потилиці, внаслідок чого, останній втратив свідомість та впав на підлогу.

Далі, ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, почав обшукувати потерпілого на наявність коштовних речей при останньому. В цей момент ОСОБА_9 прийшов до тями, та побачивши ОСОБА_10 почав чинити йому опір, на що останній в свою чергу наніс один удар кулаком однієї з рук в область підборіддя та один удар кулаком в область правої щоки потерпілого, в наслідок чого, останній знову втратив свідомість.

Своїми насильницькими діями, ОСОБА_10 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 у вигляді синців в виличної області справа, в області нижньої щелепи справа, на підборідді, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Після чого, переконавшись що потерпілий ОСОБА_9 перебуває у непритомному стані, ОСОБА_10 дістав з лівого внутрішнього карману вдягненої на потерпілому куртки мобільний телефон марки «Pixus Hit», в корпусі чорного кольору, вартістю 1 654 гривні, який знаходився в чохлі золотого кольору, який не представляє для потерпілого матеріальної цінності, у зазначеному мобільному телефоні перебувала сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої грошові кошти були відсутні та не представляє для потерпілого матеріальної цінності, та з правого внутрішнього карману куртки потерпілого ОСОБА_10 дістав книжку ветерана праці оформлену на ім`я ОСОБА_9 , яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, в якій перебували грошові кошти в сумі 174 гривні.

Після чого, ОСОБА_10 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись їм на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1828 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину не визнав. Пояснив, що з потерпілим він незнайомий, ніколи не зустрічався. У зазначений день, а саме 24 березня 2017 року він вдень знаходився в себе вдома. Потім він зустрів знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими він вживав алкоголь до 16 години, після чого пішов до додому. На проспекті Металургів він в день вчинення правопорушення не перебував. Наступного дня, тобто 25 березня 2017 року він поїхав до свого знайомого ОСОБА_13 . Потім вони разом з ОСОБА_14 та його дитиною пішли до проспекту Металургів. Зайшовши до двору на проспекті Металургів біля сміттєвих баків, він знайшов портмоне з мобільним телефоном. Вказаний мобільний телефон він вирішив продати через свого знайомого ОСОБА_15 . Потім до нього декілька разів приїжджали працівники поліції, намагалися схилити до «співпраці». 10 квітня 2017 року працівники поліції забрали його від будинку, пообіцявши, що він повернеться за 15 хвилин. Натомість його привезли до відділу поліції, завели до будівлі через чорний вхід, не записуючи до книги доставлених. Через деякий час йому вдалося зателефонувати подрузі дружини та повідомити, що він утримується в поліції. Оперативні працівники записали, що він нібито прийшов до поліції 17.35 і перебував там до 17.45 год. Після того його повезли до прокуратури, а потім повернули до поліції. Там була проведена слідча дія - пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого, який показав на нього, як на особу, що вчинила злочин. Вказана слідча дія проходила без участі захисника. Потерпілому підказав працівник поліції кого необхідно впізнати, так як потерпілого вели за руку і зупинилися напроти нього. Захисник фактично був допущений тільки о 12 годині. Весь цей час дружина намагалася його відшукати. Вказав, що злочин не вчиняв. Телефон знайшов. Потерпілий помиляється щодо його причетності до вчинення кримінального правопорушення. Також зазначив, що має травму правої руки, в зв`язку із чим не міг вдарити потерпілого.

Аналогічні пояснення ОСОБА_10 надавав на досудовому слідстві під час одночасного допиту зі свідком ОСОБА_14 та під час слідчого експерименту, згідно з протоколом якого від 24 травня 2017року ОСОБА_10 пояснив та на місці показав, що 25 березня 2017 року по проспекту Металургів між будинками №№14 та 16 біля магазину «Трикотаж» за сміттєвими баками в зламаній дерев`яній двері знайшов портмоне чорного кольору з мобільним телефоном сенсорним в корпусі чорного кольору разом з батареєю.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_10 своєї вини, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що до кримінального правопорушення з ОСОБА_10 знайомий не був. 24 березня 2017 року він повертався додому. Коли він відчинив двері під`їзду та зробив крок, його хтось ззаду вдарив по голові, він повернувся і побачив нападника невідомого чоловіка. Він сказав нападнику: «Що ж ти робиш гад?» Той знов вдарив його в обличчя в область щелепи. Від удару він впав на підлогу. При цьому потерпілий тимчасово втратив свідомість. Нападник розстібнув куртку потерпілого і почав нишпорити по внутрішніх кишенях. Після того, нападник ще декілька разів вдарив його по обличчю. Коли прийшов до тями, то виявив, що в нього пропали гроші, ветеранське посвідчення та телефон. Нападника він запам`ятав в обличчя. Сказати, чи був останній в окулярах не може.

Аналогічні пояснення потерпілий надав під час досудового слідства під час одночасного допиту потерпілого та обвинуваченого, відеозапис якого був відтворений в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10 квітня 2017 року потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_10 серед представлених на впізнання осіб, показавши на останнього як на особу, що вчинила стосовно нього розбійний напад.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що з потерпілим знайомий, так як вони сусіди, конфліктів між ними немає. З обвинуваченим не знайомий. 24 березня 2017 року він повернувся з роботи. Зателефонувала дружина потерпілого і повідомила, що останнього побили в під`їзді. В потерпілого на обличчі була кров та набряк. Він лежав і не міг підвестись. Викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Під час опиту потерпілий поліцейським повідомив, що його вдарили зі спіни по голові та розвернули обличчям. Нападник був чоловіком віком 45 років. Забрали портмоне, гроші та мобільний телефон.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що з обвинуваченим добре знайомий. Потерпілого не знає. Одного дня ОСОБА_10 попрохав продати телефон. Окремо зазначив, що телефон не крадений. Вказаний телефон він продав ОСОБА_18 . За телефон останній заплатив 600 гривень. Наступного дня ОСОБА_10 приїхав і просив повернути телефон. Він давав телефон ОСОБА_10 , щоб той спілкувався з ОСОБА_19 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що з обвинуваченим та потерпілим не знайомий. Весною 2017 року йому зателефонував ОСОБА_20 , який запропонував придбати телефон. До цього часу він з ОСОБА_15 перетинався два рази. Він подивився та придбав телефон за 500 чи 700 гривень. Марку телефону назвати не може, телефон був сенсорний. ОСОБА_15 , продаючи телефон, вказав, що телефон належить не йому, але кому не зазначив. Потім наступного дня вранці йому телефонував невідомий чоловік з номеру ОСОБА_15 , який пропонував повернути телефон назад за гроші. Проте він відмовився повертати телефон. Через день приїхала поліція за телефоном, які сказали, що телефон крадений. Чохла та сім карти не було. Телефон від віддав працівникам поліції.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 березня 2017 року, проведеного в присутності двох понятих, місцем події є під`їзд №2 будинку АДРЕСА_3 . Вхід до під`їзду здійснюється через металеві одностворчаті двері, що обладнані магнітним замком. При вході до під`їзду мається майданчик розміром 2 м на 3 м з бетонною поверхнею. Під час огляду було виявлено навушники для мобільного телефону чорного кольору, які були вилучені. У під`їзді мається штучне освітлення. В дверному отворі маються сліди речовини бурого кольору.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1064 в потерпілого ОСОБА_9 встановлено синці у виличній області справа, в області нижньої щелепи справи, на підборідді, що кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження. Дані пошкодження утворилися від дії тупих предметів.

Відповідно до розписки ОСОБА_19 29.03.2017 року добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон Pixus hit; imei: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 .

Згідно до протоколу огляду предмету від 29 березня 2017 року, проведеного у присутності понятих та за участі особи, який видав предмет, - ОСОБА_19 , слідчий оглянув мобільний телефон Pixus hit; imei: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 .

Згідно з розпискою потерпілий ОСОБА_9 6.04.2017 року отримав на зберігання від працівників поліції мобільний телефон Pixus hit; imei: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №993 в ОСОБА_10 на момент освідування 19 квітня 2017 року не встановлено яких-небудь видимих зовні тілесних пошкоджень, які б за своїми властивостями могли б бути віднесені до подій, що мали місце 24 березня 2017 року.

Відповідно до висновку експерта №994д в анамнезі в ОСОБА_10 згідно з представленим рентгенологічним знімком правої кістки, мав місце перелом основи 5-ї п`ясної кістки, який був виявлений на рентгенологічному знімку кісток правої кисті від 2 грудня 2016 року. Не виключається можливість спричинення тілесних пошкоджень в зазначену дату 24 березня 2017 року ОСОБА_10 як правою так і лівою рукою.

Експерт ОСОБА_21 , допитана в судовому засіданні щодо обставин проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , пояснила, що наявна в останнього застаріла травма кисті правої руки не перешкоджала останньому завдати удари нею.

Перевіривши усі надані сторонами докази шляхом їх співставлення, оцінивши перераховані докази, суд приходить до висновку, що зібраних доказів достатньо у їх сукупності для визнання ОСОБА_10 у вчиненні злочину винним.

Пояснення потерпілої особи, надані у суді, узгоджуються з іншими доказами у справі, а саме з поясненнями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , висновками експертів.

Саме тому, суд приходить до висновку щодо правдивості пояснень потерпілого.

Щодо інших доказів суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених знімків впізнав під №2 особу, яку він бачив біля будинку АДРЕСА_3 України 24 березня близько 14.00 год.

Проте суд не може прийняти до уваги результати впізнання особи за фотознімками, проведеного за участю свідка ОСОБА_23 , оскільки останній у судовому засіданні особисто підтвердив, що до початку слідчої дії йому демонстрували фотографію ОСОБА_10 , що ставить під сумнів отримані результати слідчої дії.

Також суд не може прийняти в якості доказів пояснення свідка ОСОБА_23 , які він надавав в судовому засіданні з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що з потерпілим та обвинуваченим знайомим не був. 24 березня 2017 року близько 12 год. він був на проспекті Металургів. Там він зайшов у двір де бачив обвинуваченого біля ДК «Металургів». Він його запам`ятав, так як більше нікого не було. Вказану дату запам`ятав, так як були значні дати (чийсь день народження) і він приїжджав до Металургів, щоб купити квіти. Чоловік був вдягнений у куртку світлого кольору, без окулярів та без шапки. Наступного дня він знов приїхав до Металургів, де у дворах побачив працівників поліції, які запитали в нього, чи бачив він когось підозрілого. Потім за його участю проводилося впізнання за фотознімками ОСОБА_24 . Перед початком впізнання слідчий окремо показав фотокартку ОСОБА_24 .

Таким чином, свідок не був безпосереднім очевидцем події злочину, а лише бачив підозрілу особу біля місця вчинення злочину у відповідний час, проте пред`явлення особи для впізнання проводилось лише за фотознімками, результати яких судом не прийняті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що з потерпілим знайомий не був. ОСОБА_24 він знає близько 5-6 років. 24 березня 2017 року він був у відгулі та поїхав до лікарні, щоб поміняти лікарняний. Він зустрівся з ОСОБА_26 . Після лікарні вони на зупинці зустріли ОСОБА_10 . Вони втрьох купили горілки і з 14 до 16 години вони перебували разом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надала пояснення, що 24 березня 2017 року до неї прийшов ОСОБА_25 . Вони разом їздили до лікарні, де ОСОБА_25 мав поміняти лікарняний. Потім вони на зупинці на вул. Кремлівській (С. Синенка) зустріли ОСОБА_10 , з яким вживали алкоголь до 16 години.

Суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , оскільки вони суперечать поясненням потерпілого, окрім того вказані особи перебувають у дружніх відносинах з обвинуваченим.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що є дружиною обвинуваченого. З потерпілим не знайома. 24 березня 2017 року вона перебувала на роботі. Чоловік залишився з дитиною. Вона близько 12 зателефонувала чоловіку, проте той не відповідав. Вона прийшла додому. Чоловік був відсутній. Телефон його був вдома. Вона зателефонувала ОСОБА_13 , той повідомив, що чоловіка в той день не було. Вона приїхала до ОСОБА_13 і забрала зарядний пристрій. Додому вона повернулася близько 16 год. ОСОБА_10 був вже дома, де спав п`яний. 30 березня 2017 року додому приїхали працівники поліції, які спитали де чоловік. Той був відсутній. Потім поліцейські ще декілька разів приїжджали, пропонували ОСОБА_10 працювати на них. 10 квітня 2017 року працівники днем забрали ОСОБА_10 , щоб поспілкуватися. Сказали, що це займе 10-15 хвилин. Потім через деякий час їй зателефонувала подруга, яка сказала, що телефонував ОСОБА_10 , якого тримають поліції та не відпускають. Вона приїхала до відділу поліції, але їй сказали, що ОСОБА_24 не привозили. Вона зателефонувала до центру правової допомоги та просила надати адвоката. Наступного дня вона знов приїхала до поліції. Оперативні працівники поліції сказали, що потрібна пара взуття чоловіка. Її повезли додому, де забрали мобільний телефон «Леново» та пару взуття, що належить чоловікові. Телефон належить їй, чоловік також користувався ним. Їй слідчий повернула тільки одяг, взуття, навушники. Проте навушники не належали їй чи чоловікові. Вона наступного дня сказала про це слідчому та повернула їх.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснив, що з потерпілими не знайомий. ОСОБА_10 є його другом. 21 березня 2017 року ОСОБА_10 посварився з дружиною. Приїхав переночувати та залишив зарядний пристрій, окуляри. 24 березня 2017 року приїхала дружина ОСОБА_29 , яка забрала зарядний пристрій. 25 березня 2017 року ОСОБА_10 приїхав на зупинку біля магазину «Фортуна» по пр. Соборному, де вони зустрілися. Потім вони пішли у двори, так як хотілося до туалету. ОСОБА_10 знайшов телефон, який показав. Потім ОСОБА_10 поїхав до себе додому. Працівники поліції вимагали від нього омовити ОСОБА_10 .

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суд зауважує, що вказані особи не надають пояснення щодо місцезнаходження ОСОБА_10 24 березня 2017 року у час з 12 до 16 години. Тобто їх пояснення не заперечують причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, ОСОБА_27 є дружиною обвинуваченого, а ОСОБА_28 другом, що вимушують суд з урахуванням інших доказів у справі, ставитись критично до їх пояснень.

Відповідно до заяви ОСОБА_27 , остання надала слідчому для долучення до матеріалів кримінального провадження кросівки чорного кольору, що належать ОСОБА_10 , мобільний телефон «Lenovo A328» у корпусі білого кольору та двома сім-картками операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар», що належать ОСОБА_10 . Вказані речі були оглянуті слідчим та передані на зберігання до камери речових доказів.

Зазначений телефон «Lenovo A328» у корпусі білого кольору та двома сім-картками операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар» не є предметом злочину, в зв`язку із чим не є доказом у зазначеній справі.

Згідно з протоколом обшуку від 30 травня 2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2017 року, за місце проживання ОСОБА_10 нічого не вилучено, в зв`язку із чим зазначений протокол жодним чином не підтверджує причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення.

З приводу порушення права на захист ОСОБА_10 під час затримання останнього та проведення слідчих дій з боку працівників поліції проводилася перевірка Запорізької місцевою прокуратурою №3, за результатами якої порушень виявлено не було.

Пояснення оперуповноваженого ВКР Дніпровського ВП ОСОБА_30 та слідчого Дніпровського ВП ОСОБА_31 щодо причетності ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення відповідно до ч.7 ст. 97 КПК України не можуть бути визнані допустимими.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, яке кваліфікується як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

ОСОБА_10 , є особою раніше судимою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у нарколога не перебуває, має ряд хронічних захворювань.

При призначенні міри покарання ОСОБА_10 обтяжуючою обставиною є вчинення злочину стосовно людини похилого віку.

Пом`якшуючих покарання обставин відносно ОСОБА_10 немає.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний є судимим, офіційно непрацевлаштований, враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, у вигляді позбавлення волі в розмірі не в максимальних межах санкції відповідної статті КК України.

З урахуванням того, що ОСОБА_10 вчинене кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, то остаточно покарання має йому бути визначеним відповідно до вимог ст. 71 КК України.

Відповідно до ст. 72 КК України строк відбуття покарання має бути зарахований строк попереднього ув`язнення

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, наявності родини, неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили обрати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

ОСОБА_10 призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2011 за ч. 2 ст. 187 КК України, остаточно призначивши покарання ОСОБА_10 у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання рахувати з моменту взяття під варту.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 10 квітня 2017 року по 21 лютого 2018 року.

Застосувати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_10 до набрання вироку законної сили у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на засудженого ОСОБА_10 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду.

Речові докази: мобільний телефон «Pixus Hit» залишити в потерпілого за належністю, телефон «Lenovo A328» у корпусі білого кольору та двома сім-картками операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар», який є власністю ОСОБА_10 та зберігається в Дніпровському ВП конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

На вирок може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошенням.

Суддя ОСОБА_1