Справа № 694/1200/18 Провадження №1-кп/694/43/19
В и р о к
Іменем України
22.02.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд в складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю
прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
законного представника: ОСОБА_9
представник служби у справах дітей Звенигородської районної адміністрації: ОСОБА_10
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вільховець Звенигородського району Черкаської області, українець, громадянин України не одружений, із середньо спеціальною освітою, раніше не судимий, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 вчинені кримінального правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 190, ч.1ст.304, ч.2 ст.15, ч.4ст.27, ч.2 ст.190 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Вільховець, Звенигородського району, Черкаської області, українка, громадянка України, освіта неповна середня, не заміжня, не працююча, проживаюча по АДРЕСА_2 , вчинені кримінального правопорушення
передбаченого ч.2ст.15, ч.2ст.190 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 04.07.2018 року, о 11годині 36 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», який розмішений в по проспекту Шевченка, 23 в м. Звенигородка. Черкаської області, маючи єдиний злочинний умисел на вчинення злочину, передбаченого ст.190 КК України, придбав пачку сувенірних купюр схожих на купюри номіналом 500 гривень, з метою їх подальшого використання як знаряддя у вчиненні зазначеного злочину та особистого збагачення.
В подальшому, 04.07.2018 року, близько 18.00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Обрій», який розміщений за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 83/1 в м. Звенигородка. Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення умисно, шляхом обману ОСОБА_11 , під приводом купівлі в останнього товаро - матеріальних цінностей, за попередньо заготовлену вищевказану сувенірну купюру, яка схожа на купюру номіналом 500 гривень і не являється платіжним засобом, незаконно заволодів належними ОСОБА_11 майном га грошовими коштами на загальну суму 500 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 1.1 матеріальної шкоди на вказану суму.
Він же, продовжуючи свій злочинний умисел. 05.07.2018 року, в період часу з 18.30 години і до 19.00 години, перебуваючи в приміщенні магазину «Обрій», який розміщений за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 83/1 в м. Звенигородка, Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення умисно, шляхом обману ОСОБА_11 , під приводом купівлі в останнього товаро - матеріальних цінностей, за попередньо заготовлені дві вищевказані сувенірні купюри, які схожі на купюри номіналом 500 гривень і не являються платіжним засобом, незаконно заволодів належними ОСОБА_11 майном та грошовими коштами на загальну суму 1000 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.
Він же, 06.07.2018 року, близько 18.00 години, перебуваючи поблизу приміщенні магазину «Обрій», який розміщений за адресою вул.Героїв Небесної Сотні, 83/1 в м. Звенигородка, Черкаської області, діючи умисно, з метою втягнення неповнолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в злочинну діяльність, застосувавши до неї психологічний вплив, шляхом розмови та переконання, обіцянками забезпечення грошовими коштами останньої переконав її за попередньо узгодженим із ним планом вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, а саме в приміщенні магазину «Обрій» за вищевказаною адресою, шляхом обману потерпілого ОСОБА_11 , під приводом купівлі в останнього товарно - матеріальних цінностей за сувенірну купюру, яка схожа па купюру номіналом 500 гривень і не являється платіжним засобом га яку він надав на виконання свого злочинного умислу неповнолітній ОСОБА_7 незаконно заволодіти належним ОСОБА_11 майном, чим незаконно втягнув неповнолітню ОСОБА_7 у злочинну діяльність. В той же час неповнолітня ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як потерпілий встановив, що вказана купюра не являється справжнім платіжним засобом та вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15. ч. 2 ст. 190 КК України, Тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачена ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 18.00 год. перебуваючи поблизу приміщення магазину «Обрій», яке розміщене по вул. Героїв Небесної Сотні. 83/1 в м. Звенигородка Черкаської області діючи умисно за попередньою змовою та в групі із ОСОБА_6 за попередньо узгодженим із ним планом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, отримала від нього попередньо заготовлену ним в якості знаряддя злочин сувенірну купюру схожу на грошову купюру номіналом 500 гривень та яка не являється платіжним засобом, усвідомлюючи не справжність вказаної купюри попрямувала до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за вказаною адресою, де шляхом обману ОСОБА_11 , під приводом купівлі в останнього товарно-матеріальних цінностей за вищевказану сувенірну купюру, яка схожа на купюру номіналом 500 гривень і не являється платіжним засобом, незаконно намагалась заволодіти належними ОСОБА_11 майном на загальну суму 500 гривень, але з причин, що не залежали від її волі не довела свій злочинний умисел до кінця, так як потерпілий встановив, що вказана купюра не являється справжнім платіжним засобом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінуємих злочинах вину визнав повністю суду пояснив, що в липні 2018 року в магазині м. Звенигородка придбав сувенірні купюри схожих на купюри номіналом 500 грн., з метою подальшого використання як платіжного засобу для придбання товарів. В подальшому 04 та 05 липня 2018 року в м. Звенигородка в магазині «Обрій» за сувенірні купюри придбав товар та отримав як здачу грошима від залишкової суми.
06 липня 2018 року близько 18 години в м. Звенигородка він достовірно знаючи, що ОСОБА_13 є неповнолітньою переконав її шляхом розмови та обіцянками забезпечення грошовими коштами за попередньо узгодженим із ним планом передав ОСОБА_13 сувенірну купюру схожу на купую номіналом 500 грн. для покупки товару. Під час покупки товару ОСОБА_7 була затримана власником магазину ОСОБА_14 .
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину в інкримінуємому злочині визнала повністю, суду пояснила, що її знайомий ОСОБА_6 попросив її за сувенірні кошти в магазині купити товар, при цьому він її передав сувенір схожий на купюру 500 грн. Після чого вона прийшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » де на 500 грн. намагалась придбати товар, при передачі сувеніру замість 500 грн., власник магазину виявив, що це не гроші а сувенір, після чого він її затримав.
На підставі ч.З ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз"яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в наслідок повного об`єктивного розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доведено повністю.
Суд дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікує за ч.1 ст. 190, ч.1 ст.304, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.190 КК України;
- за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);
- ч.1 ст.304 КК України втягнений неповнолітнього у злочинну діяльність;
- ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.190 КК України - підбурювання до вчинення закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 190 КК України закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Згідно ст.66 КК України обставини такі, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 визнання вини щире каяття в скоєному.
Згідно ст.67 КК України обставин, які можуть бути визнані судом, як такі, що обтяжують покарання ОСОБА_6 кримінальному провадженні, не встановлено.
Згідно ст.66 КК України обставини, такі, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою, визнання вини, щире каяття в скоєному.
Згідно ст.67 КК України обставин, які можуть бути визнані судом, як такі, що обтяжують покарання ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, не встановлено.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання, у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення передбаченого ч.1 ст.304 КК України, який законодавцем віднесено до тяжкого злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно.
Обираючи обвинуваченій ОСОБА_7 міру покарання, у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, який законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості, особу винної, яка по місцю проживання характеризується позитивно.
Суд рахує, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно обрати покарання за:
- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі;
- ч.1 ст.304 КК України у вигляді позбавлення волі;
- ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі.
Остаточно міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно визначити за правила ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд враховує, як пом"якшуючі вину обставини, а також те що тяжких наслідків не наступило, обвинувачений вперше скоїв злочин, в скоєному розкаюється, має постійне місце проживання, а тому за доцільним суд, вважає, на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням.
Суд рахує, що обвинуваченій ОСОБА_7 необхідно обрати покарання за:
- ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу. Інші міри покарання у вигляді виправних робіт та позбавлення волі до ОСОБА_7 застосовувати не доцільно так як вона скоїла злочин впереше.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України,-
визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст.304, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання за:
- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді одного руку обмеження волі;
- ч.1 ст.304 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;
- ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки відповідно до п.п. 2 ч.1 ст.76 КК України:
1. Періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_7 винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу 50 неопадкованих мінімумів доходів громадян (850 грн.штрафу.)
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не застосовувати.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області на протязі 30 діб з дня проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя