Справа № 611/563/16-к
Провадження № 1-кс/611/63/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Відкриття кримінального провадження було ініційовано ОСОБА_5 ..
Заявник посилається також на ту обставину, що в ході проведення слідчих дій по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що вищевказані земельні ділянки площею 55,6497 га були засіяні ФГ «Кубань» в особі ОСОБА_6 насінням сояшника. Тобто слідчим шляхом встановлено фактичне використання земельних ділянок ОСОБА_6 за відсутності у останнього відповідних правовстановлюючих документів, з чого слідує, що встановлено факт самовільного зайняття земельних ділянок саме ОСОБА_6 у розумінні ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».
Заявник також зазначив, що слідчим ОСОБА_7 не виконано вказівки прокурора від 26.04.2018 року, а також постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 10.04.2018, 13.07.2018 року щодо допиту відповідних осіб.
Слідчий ОСОБА_7 , на думку заявника, грубо порушуючи вимоги ст. 232 ч. 11 КПК України, де зазначено, що слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів з метою встановлення особи опитуваного у режимі відео- або телефонної конференції та зазначити в рапорті, яким чином була підтверджена особа опитуваного, не вжив жодних заходів для ідентифікації опитуваних осіб, в зв`язку з чим неможливо достовірно з`ясувати, чи опитані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , чи слідчий тільки зробив видимість вчинення слідчих дій щодо опитування зазначених осіб, чим дає підстави вважати, що він як мінімум не бажає виконувати ухвалу суду. Також, як зазначено в самій постанові, не допитано ОСОБА_10 .
Заявник підтримав в судовому засіданні доводи скарги.
Старший слідчий СВ Барвінківського відділення поліції Балаклійського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, зазначивши, що оскаржувана постанова обґрунтована і відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, на підставі яких було закрито кримінальне провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
У зв`язку з тим, що у них немає сільськогосподарської техніки для обробітку землі, вони усно домовилися з головою ФГ «Кубань» ОСОБА_6 про те, що за певний відсоток його фермерське господарство буде обробляти їхні землі.
У період часу з 05.04.2016 року по 10.04.2016 року вищевказані земельні ділянки ФГ «Кубань» в особі ОСОБА_6 на прохання вищевказаних громадян були засіяні насінням соняшника.
Згідно примітки до ст. 1971 ч. 1 КК України шкода, передбачена частиною першою цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Згідно з положенням п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу, що дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи установленого законом на 1 січня звітного податкового року. Статтею 7 Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено в розмірі 1378 грн. Отже, один неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який ураховується під час визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних злочином, у 2016 році становитиме 689 грн.
Згідно листу Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 13.06.2016 року № 03.01-27/1576, шкода заподіяна ОСОБА_5 внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 1 га складає 1721,91 грн.
В діях гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , на думку слідчого, відсутні ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 1971 ч. 1 КК України, так як обов`язковою кваліфікуючою ознакою даного злочину є спричинення значної шкоди потерпілому, а така шкода спричинена не була, кожен з них спричинив матеріальну шкоду в сумі 3443,82 грн., що є недостатньою для кваліфікації діяння як кримінально караного, але в їхніх діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 531 КУпАП.
В діях ОСОБА_6 , вважає слідчий, відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1971 ч. 1 КК України, так як обов`язковою кваліфікуючою ознакою даного злочину є спричинення значної шкоди потерпілому, а така шкода спричинена ним не була. ОСОБА_6 на прохання вищезгаданих осіб здійснював обробіток земельних ділянок, які, як він вважав, належать їм на законних підставах.
Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, на підставі яких старший слідчий ОСОБА_7 виніс постанову про його закриття, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про закриття кримінального провадження та його обґрунтуванням, викладеними в мотивувальній частині постанови від 04.10.2018, що підтверджені зібраними у провадженні доказами, які в сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, вказують на законність та обґрунтованість прийнятого процесуального рішення
При проведенні досудового розслідування слідчим вжито заходів щодо встановлення об`єктивної істини в провадженні, в необхідному обсязі виконані необхідні процесуальні та слідчі дії.
Кримінальне провадження дійсно не містить доказів того, що ОСОБА_6 , обробляючи земельні ділянки зазначених вище громадян, достовірно знав про те, що право власності чи користування вказаними земельними ділянками громадянами не оформлено і що ці земельні ділянки вже надані в законне користування ОСОБА_5 , тобто доказів винуватості ОСОБА_6 у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, тобто вчинення передбаченого статтею 1971 ч. 1 КК України злочину, отже, в діях ОСОБА_6 не встановлено наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого вказаною статтею. Представник заявника в судовому засіданні вказав, що теж не може надати таких доказів.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91, покладається на слідчого, прокурора.
Згідно вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі запитання, поставлені особою, що здійснює захист своїх прав.
У розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин, рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки складу кримінального правопорушення в діях якої конкретної особи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.
Слідчий суддя вважає, що досудове розслідування проведено слідчим повно, з дослідженням всіх обставин кримінального провадження, слідчий надав належну правову оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку наявних у провадженні доказів у їх сукупності, та забезпечив прийняття законного та неупередженого процесуального рішення; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі проведені необхідні слідчі дії, висновки, наведені в постанові про закриття кримінального провадження від 04.10.2018 року, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна юридична оцінка.
Висновок слідчого про відсутність доказів винуватості ОСОБА_6 у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, надає слідчому підстави до закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 статті 284 КПК України.
Посилання заявника на те, що слідчим шляхом встановлено фактичне використання земельних ділянок ОСОБА_6 за відсутності у останнього відповідних правовстановлюючих документів, з чого слідує, що встановлено факт самовільного зайняття земельних ділянок саме ОСОБА_6 у розумінні ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», слідчий суддя відхиляє, оскільки це є особистою думкою заявника, його трактуванням доказів у справі, які спростовуються наведеними слідчим в оскаржуваній постанові доказами.
З наданих слідчим матеріалів кримінального провадження вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді від 13 липня 2018 року слідчим на підставі ч. 11 ст. 232 КПК України, з метою забезпечення оперативності кримінального провадження, у режимі телефонної конференції було проведено опитування ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .
При цьому слідчий ОСОБА_7 , порушуючи вимоги ч. 11 ст. 232 КПК України, де зазначено, що слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів з метою встановлення особи опитуваного у режимі відео - або телефонної конференції та зазначити в рапорті, яким чином була підтверджена особа опитуваного, не зазначив в рапортах, яким чином були підтверджені особи опитуваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в зв`язку з чим не можливо достовірно з`ясувати, чи опитані саме вказані громадяни.
На зазначене посилається в скарзі і представник заявника, але слідчий суддя вважає, що допит чи опитування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також недопитаної ОСОБА_10 в будь якому разі не зможуть спростувати висновок слідчого про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1971 ч. 1 КК України.
Доводи заявника про неповноту та необ`єктивність досудового розслідування не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, у зв`язку з чим на підставі п. 4 ч. 2 статті 307 КПК України скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 284, 303 307, 309, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів із дня складення та оголошення повного тексту ухвали, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено і оголошено 15 лютого 2019 року.

Суддя ОСОБА_1