Справа № 342/20/19
Провадження № 1-кс/342/101/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання старшого слідчого СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої Івано-Франківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000269 від 30.12.2018р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Репужинці Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.296, ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 21.02.2019 року поступило дане клопотання в кримінальному провадженні №0000269 від 30.12.2018 року.

Підтвердженням надання підозрюваному копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 21.02.2019 року та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є відмітка з датою, часом та підписом підозрюваного про отримання клопотання.

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 29.12.2018 року на 30.12.2018 року в приміщенні ресторану «Прикарпаття», що знаходиться за адресою вул. Шевченка 88, м. Городенка Івано-Франківської області відвідувачі проводили святкування з нагоди наближення Нового року. Під час святкування, 30.12.2018 року о 03:00 год. в приміщенні ресторану «Прикарпаття» та на сходовій площадці перед входом в ресторан між відвідувачами ресторану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 в групі осіб вчинив хуліганські дії та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

До злочинних дій ОСОБА_7 долучилися ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які також умисно, групою осіб, вчинили хуліганські дії з особливою зухвалістю стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . 21 лютого 2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду так як має закордонний паспорт, покидав межі України, неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому ж кримінальному проваджені, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з вищенаведеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

Захисник та ОСОБА_5 заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати інший більш м`який запобіжний захід бо варта є передчасною. Також захисник наголошував, що ризики зазначені в клопотанні є надуманими і не підтвердженими. Ще зазначив, що визнання вини та дача показів є правом особи закріпленим в Конституції України. А підозра від 21.02.2019 року не є обґрунтованою як того вимагають норми КПК. З приводу наявності закордонного паспорта то вони не заперечили проти його вилучення, що буде підтвердженням не намагання Соловія виїхати за межі України. Кримінальні провадження, що слухаються ОСОБА_18 судом ще з 2015 року і ОСОБА_19 з`являвся за всіма викликами, що підтверджує відсутність наміру переховуватись від суду чи інших органів.

ОСОБА_5 підтвердив, що раніше мав намір виїхати на роботу за межі України на деякий час так як суди в ОСОБА_20 переносились на місяць два, але його не випустили. І ствердив, що на суд мав намір повернутись у призначений час.

Слідчий суддя, заслухавши осіб, які беруть участь в розгляді клопотання, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, переглянувши DVD запис події, що мала місце в ніч з 29.12.2018 року на 30.12.2018 року, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

21 лютого 2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження такими матеріалами, як: допит потерпілого, допити свідків, протоколом тимчасового доступу до речей і документів, протоколом огляду предмету, висновком судово-медичної експертизи.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В ході досудового розслідування встановлено, що відносно ОСОБА_5 на розгляді Коломийського міськрайонного суду вже перебувають кримінальні провадження, а саме: №0000114 від 02.05.2015 року за ст. 125 ч.1 КК України, №0000173 від 08.06.2015 року за ст. 296 ч.2 КК України та №0000275 від 07.08.2015 року за ст.296 ч.2 КК України.

Також на розгляді Городенківського районного суду перебуває кримінальне провадження №0000016 від 21.01.2019 року за ч.1 ст.125 КК України.

З чого випливає що, ОСОБА_5 після вчинення дій, за які йому повідомлено про підозру 21.02.2019 року, біля ресторану «Прикарпаття» 30.12.2018 року на шлях виправлення не став вчинивши вказане кримінальне правопорушення, після чого ОСОБА_5 ухвалою від 30.01.2019 року слідчим суддею Городенківського районного суду обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 22 березня 2019 року.

ОСОБА_5 отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 20.09.2018 року, який на даний час є діючим. І під час розгляду клопотання ствердив, що мав намір виїхати за межі України на певний час на роботу у перервах між судовими засіданнями по справі, що слухається в м.Коломия, але на підтвердження свого працевлаштування за кордоном жодного доказу не надав. А його захисник і він зазначили, що його не випустили за межі України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.3 ст.296, ч.1 ст.122 КК України. Згідно ч.3 ст.296 КК України підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Та відповідно до ч.1 ст.122 КК України підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості за який законом передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на трок до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Слідчим суддею не вважається спростуванням ризиків, що зазначені в клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , захисником з приводу: відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 ; надуманості ризиків зазначених в даному клопотанні; поведінку ОСОБА_5 під час розгляду кримінальних проваджень іншими судами; відсутність наміру у ОСОБА_5 на вплив на свідків чи потерпілих чи на виїзд за межі України, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Тому слідчий суддя враховуючи вищенаведене, приходить до переконання, що заслуговує на увагу те, що підозрюваний ОСОБА_5 зважаючи на можливість бути притягнутим до відповідальності у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та враховуючи, що ОСОБА_5 оголошено про підозру в інших справах, які знаходяться на розгляді Коломийського міськрайонного суду та Городенківського районного суду.

Також слідчим суддею враховується і суспільна небезпечність злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 .

Що стосується визначення розміру застави, то вважаю наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, які було ним скоєно із застосування насильства.

Враховуючи наведене, вважаю, що розмір застави на даний час визначати не потрібно

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Репужинці Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 22 лютого 2019 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 01 квітня 2019 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному та його захиснику, прокурору, слідчому.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1