УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року

м. Київ
справа № 142/183/17
провадження № 51-715ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2018 року й ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000014 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баштанків Кодимського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Кодимського районного суду Одеської області від 24 вересня 2013 року за ст. 395 КК до покарання у виді арешту на строк 2 місяці, звільненого 27 грудня 2013 року по відбуттю строку покарання;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Баштанків Кодимського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що відповідно до ст. 89 КК судимостей не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК.
Встановлені обставини
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2018 року:
ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 9 місяців з конфіскацією всього майна;
ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна.
Вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року апеляційні скарги захисників залишено без задоволення, а вирок місцевого суду щодо

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 без змін.
Не погоджуючись із рішеннями місцевого й апеляційного судів, захисник ОСОБА_4 звернулася до касаційного суду з касаційною скаргою,

яка не відповідала вимогам, встановленим у ст. 427 КПК, а тому хвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року цю касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі, якщо вона не усуне зазначені в ухвалі недоліки

в установлений строк, її касаційна скарга буде повернута.
На виконання ухвали від 18 лютого 2019 року захисник повторно звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою аналогічного змісту, тобто вимог

ст. 427 КПК не дотрималася і не усунула недоліків касаційної скарги, зазначених у рішенні касаційного суду.
Мотиви Верховного Суду
Статтею 427 КПК визначено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Залишаючи касаційну скаргу захисника без руху, Верховний Суд в ухвалі від 18 лютого 2019 року зазначив, що ця касаційна скарга не відповідала наведеним вимогам закону.
Верховний Суд звертав увагу захисника на те, що в касаційній скарзі було відсутнє обгрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень відповідно до ч. 2

ст. 438 КПК з огляду на положення статей 284, 370, 374, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу. Захисник не посилалася на конкретні положення кримінального процесуального закону, які, на її думку, не дотримано судами першої й апеляційної інстанцій із зазначенням того, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень та чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції. Натомість захисник вказувала на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Також у касаційній скарзі захисника не було зазначено, чи заявлялися стороною захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, які всупереч вимог ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив та які конкретно доводи її апеляційної скарги в порушення ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд не дослідив, не перевірив та не оцінив,внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Вимоги захисника про закриття кримінального провадження не містили відповідного тому правового обгрунтування з посиланням на конкретні положення процесуального закону, які, на її думку, підлягали застосуванню.
У поданій на усунення недоліків касаційній скарзі захисник посилається на істотні порушення судами першої й апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону, проте доводів щодо незаконності оскаржуваних судових рішень із урахуванням вимог ст. 412 КПК не наводить. Натомість вона знову наголошує на невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК

не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Також у касаційній скарзі захисника не зазначено, чи заявлялися стороною захисту в апеляційному суді клопотання, які всупереч ч. 3 ст. 404 КПК він безпідставно не задовольнив.
У касаційній скарзі захисник просить закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 на підставі ст. 284 КПК, у той же час не посилається на конкретну з підстав, передбачених згаданими положеннями кримінального процесуального закону та не наводить тому відповідного обгрунтування.
Таким чином, недоліки касаційної скарги, залишеної без руху ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року захисником не усунуто.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на викладене, оскільки захисник не усунула зазначені в ухвалі суду недоліки в установлений строк, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК повернути касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2018 року й ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 разом із усіма доданими документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3