Справа № 459/668/19
Провадження № 1-кс/459/429/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: визнати бездіяльність поліції та зобов`язати внести відомості в ЄРДР. На обґрунтування скарги послався на те, що 26.02.2019 року звернувся в поліцію із заявою про вчинення злочину щодо невиконання ОСОБА_4 судового рішення. 05.03.2019 року подав запит в поліцію щодо внесення відомостей за його заявою до ЄРДР, однак відповіді на запит не отримав.

Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з підстав, зазначених у ній.

Представник Червоноградського ВП, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, що згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Установлено, що ОСОБА_3 26.02.2019 року звернувся до Червоноградського ВП із заявою про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст.382 КК України.

Заява була прийнята інспектором Червоноградського ВП та зареєстровано за № 1577 за ЄО (копія талону-повідомлення № 68).

05.03.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області із запитом щодо внесення відомостей за його заявою до ЄРДР.

Оскільки ОСОБА_3 не володіє інформацією щодо внесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 26.02.2019 року, останній звернувся до суду із даною скаргою.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

В контексті ч.4 ст.214 КПК України, дії інспектора Червоноградського ВП відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята, про що свідчить копія талону-повідомлення, наявна у матеріалах справи.

Порядок ведення ЄРДР врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.

Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відтак, такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

З наведеного вище вбачається, що при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в ЄРДР, таке не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя, згідно вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись нормами матеріального та процесуального законодавства, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З матеріалів скарги ОСОБА_3 видно, що останній у своїй заяві від 26.02.2019 року лише констатував вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст..382 КК України, проте ця заява не містить жодних обставин діянь, які скаржник вважає злочинними, в тому числі обставини, які можуть свідчити про вчинення злочину, що дає підстави для висновку, що вказана заява не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні ст.214 КПК України.

Згідно зі статтею 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1--1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника обставин діянь, що могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень та у зв`язку із не встановленням грубого порушення матеріальних та процесуальних норм права, скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18.03.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1