КИЇВСЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні № 0000034 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч. 3 ст.28, ч. 2 ст. 204, ч.3 ст. 209 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід особисте зобов`язання, з покладання на підозрюваного обов`язків, в порядку ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали слідчого судді визначено до 07 травня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінивши в сукупності ступінь тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному згідно вищевказаної норми КК України, обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про те, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання..

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що слідчий суддя при ухваленні рішення не врахував доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі та документи що мають значення для встановлення обставин справи. Додає, що за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 передбачено покарання до 15 років з конфіскацією майна, причетність до них обґрунтовується доказами долученими до клопотання, а тому слідчий суддя не врахував вимоги ч. 4 ст. 194 КПК України при обранні запобіжного заходу, який буде відповідним та достатнім у кримінальному провадженні та гарантуватиме належну процесуальну поведінку.

Зазначає, що в супереч закону слідчий суддя не оцінив фактичні обставини вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість, дані що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , що можуть свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до суду матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000034 від 12.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.204, ч.3 ст.209 КК України.

05 березня 2019 о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.190, ч. 3 ст.28, ч. 2 ст.204, ч. 3 ст.209 КК України.

06 березня 2019 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 07 травня 2019 року .
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , слідчий суддя послався на положення ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України вказавши, що в судовому засіданні не було встановленообставин, які б могли свідчити про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, та дійшов висновку, що достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, що в повній мірі забезпечить ненастання встановлених ризиків.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальнованих правопорушень, передбаченого ч.4 ст. 190, ч. 3 ст.28, ч. 2 ст. 204, ч.3 ст. 209 КК України. Одночасно, дослідивши матеріали провадження, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також дані про його особу в їх сукупності.
Окрім цього, судом покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на його наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слід визнати непереконливими, оскільки стороною обвинувачення не наведено доводів на обгрунтування цієї позиції, як того вимагають положення ч. 5 ст. 132 КПК України, згідно положень якого кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони аналогічні доводам клопотання та були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким не має. Разом з тим, колегія суддів бере до уваги ту обставину, що строк дії ухвали закінчується, а підозрюваний не вчинив дій щодо порушення покладених на нього обов`язків, та не ігнорував виклики до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовив у задоволенні клопотання.

Істотних порушень норм КПК України, які б могли потягти за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181, 193, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч. 3 ст.28, ч. 2 ст. 204, ч.3 ст. 209 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід особисте зобов`язання, з покладання на підозрюваного обов`язків, в порядку ст. 194 КПК України строком до 07 травня 2019 року залишити без змін.

Апеляційну скаргупрокурора ОСОБА_8 . залишити без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2062/2019.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1