Номер провадження: 11-кп/813/19/19
Номер справи місцевого суду: 507/1429/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового засідання: ОСОБА_5

за участю: скретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області, від 29.11.2018 року про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні №00000256, внесеному до ЄРДР 07.08.208 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області, від 29.11.2018 року, повернуто прокурору обвинувальний акт, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, в кримінальному провадженні №00000256, внесеному до ЄРДР 07.08.208 року.
Підставами повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив невідповідність обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.
Зокрема суд першої інстанції зазначив, що:
- не виконані вимоги п.2) ч. 2 ст. 291 КПК України, щодо встановлення особи обвинуваченого;
- обвинувальний акт, не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які згідно з положеннями ст. 91 КПК України та з огляду на правову кваліфікацію дій обвинуваченого, зазначених в обвинувальному акті, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також не містить формулювання обвинувачення, яке чітко не виписане та є формальним, а обвинувачення є неконкретним, обставини справи не відповідають кваліфікації злочину;
- обвинувачений ОСОБА_8 , який не володіє українською мовою, не був забезпечений перекладачем, і йому не було надано повідомлення про підозру та обвинувальний акт в перекладі на мову, яку розуміє обвинувачений.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що ухвала суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту є необґрунтованою.

Зокрема прокурор стверджує, що:

- особа обвинуваченого встановлена органом досудового розслідування, суду надана копія тимчасової посвідки на постійне проживання, з фотокарткою та анкетними даними ОСОБА_10 ;

- обвинувальний акт відповідає вимогам закону, в ньому викладені фактичні обставини вчинення злочинів обвинуваченим, які сторона обвинувачення вважає доведеними, а також викладено формулювання обвинувачення та кваліфікація злочинів.;

- ні обвинувачений ОСОБА_10 ні його захисник протягом всього досудового слідства не заявляли клопотань про залучення перекладача;

- під час підготовчого судового засідання 11.10.2018 року, підозрюваний ОСОБА_8 в присутності захисника пояснив, що проживає на Україні з 1990 року, вміє читати на українській мові та розуміє її. Зазначене підтверджується звукозаписом судового засідання, від 11.10.2018 року, тому посилання суду на відсутність перекладача, як на підставу повернення обвинувального акту, є необгрунтованим.

Враховуючи викладені обставини, прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту прокурору та постановити в цій частині нову ухвалу, якою призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, просив задовольнити її, скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Крім того, прокурор звернувся до апеляційного суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на шістдесят днів, обгрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, не має постійного місця проживання в Україні, і існують ризики того, що він може переховуватись від суду.
Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважала оскаржену ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржену ухвалу залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Положеннями ч.1 ст.409 КПК України передбачені підстави для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Зокрема це:
1) неповнота судового розгляду;
2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:
1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;
2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;
3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;
4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

З оскарженої ухвали суду вбачається, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а також, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції послався на положення п.3) ч.3 ст. 314 КПК України, згідно з якими суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вимоги до обвинувального акту передбачені ч.2 ст.290 КПК України, згідно з якими обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
Твердження суду першої інстанції стосовно того, що не виконані вимоги п.2) ч. 2 ст. 291 КПК України, щодо встановлення особи обвинуваченого, апеляційний суд вважає необґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в цій частині такими, що заслуговують на увагу, з огляду на таке.

З обвинувального акту вбачається, що особа обвинуваченого встановлена. Щодо відповідності анкетних даних, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції в цій частині є передчасним, оскільки ч.4 ст. 291 КПК України передбачений вичерпний перелік документів, які додаються до обвинувального акту, а надання суду інших документів заборонено.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні суду була надана копія тимчасової посвідки на постійне проживання, з фотокарткою та анкетними даними ОСОБА_10 , що дозволяло суду пересвідчитись в особі обвинуваченого.

Аналіз наданих суду доказів та їх оцінка здійснюється судом на стадії судового розгляду.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про не встановлення особи обвинуваченого, що на думку суду є підставою для повернення обвинувального акту, є необґрунтованим та передчасним.

Щодо тверджень апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт містить викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, та кваліфікацію вчинених обвинуваченим злочинів, апеляційний суд вважає вказані доводи обґрунтованими, а висновки суду в цій частині передчасними з таких підстав.
З обвинувального акту вбачається, що його зміст відповідає положеням ч.2 ст.291 КПК України, в тому числі в ньому зазначені обставини, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію, а також формулювання обвинувачення.
З`ясування фактичних обставин кримінального провадження, а також доведеність вино обвинуваченого, мають бути здійснені судом на стадії судового розгляду.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що під час підготовчого судового засідання 11.10.2018 року, підозрюваний ОСОБА_8 в присутності захисника пояснив, що проживає на Україні з 1990 року, вміє читати на українській мові та розуміє її, заслуговують на увагу з таких підстав.
З матеріалів провадження, наданих суду, вбачається, що протягом всього досудового розслідування, а також в підготовчому судовому засіданні ні обвинувачений, ні його захисник не заявляли клопотання про залучення обвинуваченому перекладача.
Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про те, що обвинувачений в недостатній мірі володіє українською мовою, також не залучив перекладача до участі в судовому засіданні.
Крім того, необхідність залучення перекладача не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки переклад обвинувального акту та вручення його обвинуваченому можуть бути здійснені без повернення обвинувального акту прокурору.
Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акту припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з положеннями ч.1 ст.412 КПК України, є підставою для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.
Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд вважає повернення прокурору, всупереч вимогам ст.314 КПК України, обвинувального акту, який відповідає вимогам ст.290 КПК України.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 підлягає направленню до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд, заслухавши думку обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення такого клопотання, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.
При цьому апеляційним судом встановлено, що обвинувачений не має постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, тому об`єктивно існує ризик його переховування від суду.
За таких обставин апеляційний суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки викладені обставини свідчать про те, що саме тримання обвинуваченого під вартою є єдиним запобіжним заходом, який в даному випадку може забезпечити виконання завдань кримінального судочинства.

Керуючись ст. 176, 177, 182, 183, 194, 196, 370-372, 404, 407, 409, 411, 412, 419, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.
Скасувати на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області, від 29.11.2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт в кримінальному провадженні №00000256, внесеному до ЄРДР 07.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.

Кримінальне провадження №00000256, внесене до ЄРДР 07.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України направити в Роздільнянський районний суд Одеської області для розгляду в іншому складі суду.

Зобов`язати прокурора процесуального керівника в цьому кримінальному провадженні вручити обвинуваченому ОСОБА_8 обвинувальний акту перекладений на азербайджанску або російську мову, або на іншу мову, якою володіє обвинувачений.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Одеській установі виконання покарань № 21 Міністерства юстиції України на шістдесят днів, до 16.03.2019 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом.
Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2