Справа № 577/1888/18
Провадження № 1-кп/577/319/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження №0000350 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балхаш Джезказганської області Респубілка Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

за ст.125 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

31.03.2018 р. близько 12 год. у буд.№3 по вул.Єсеніна м.Конотопа обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючі в стані алкогольного спяніння, підкинувши і не спіймавши свого сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанісши одного удару рукою по сідницям, завдав йому легких тілесних ушкоджень у вигляді синців лівої щоки, тім`яної і надбрівної ділянок, сідниць, ссаден нижньої повіки правого ока, зовнішнього кута лівого ока.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що 31.03.2018 р. у буд. АДРЕСА_2 вжили з тестем один літр самогону. В цей час прокинувся син ОСОБА_8 та заплакав, він його підкинув, але не впіймав. Дитина впала на підлогу та його взуття, при паданні зачепила головою його коліно. Пішов готувати молоко, але син продовжив плакати. Вдарив його долонею по сідницях, на що тесть сказав не бити ОСОБА_8 . Цивільний позов не визнає.

Однак, незважаючи на не визнання вини у вчиненні інкримінованого злочину, винність обвинуваченого повністю доводиться зібраними по справі доказами.

Свідок ОСОБА_4 показала, що 31.05.2018 р. близько 12.15 год. пішла на похорон до сусіда. О 14.30 год. повернулася додому, де побачила побиту дитину. На питання «Що сталося ?», ОСОБА_6 відповів «Я його побив, не бачиш чи що?». Між ними відбулася сварка, викликала поліцію, яка зафіксувала побиття дитини. В цей час вдома також знаходився її батько, який розповів, що зять побив онука. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що 02.04.2018 р. ОСОБА_4 звернулася до дитячої поліклініки за наданням медичної допомоги сину ОСОБА_8 . З її слів, 31.03.2018 р. батько ОСОБА_6 побив дитину. У останньої під правим та лівим оком були синці, в області лівої щоки суцільний синець, синець на лівій вилиці та у вушній раковині, в області сідниць, подряпина під коліном. Заміряла на дитині розміри саден та синців. Відразу направили ОСОБА_8 на лікування у дитяче відділення.

Свідок ОСОБА_10 показав, що точно не пам`ятає дату, але того дня його донька ОСОБА_4 пішла на похорон сусіда. Він спав у спальні буд. АДРЕСА_2 . В цей час закричав онук ОСОБА_8 . ОСОБА_6 підкинув того три рази, з яких двічі впіймав, а на третій раз дитина впала на підлогу.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 31.03.2018 р. о 12 год. їй зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила, що йде на похорон сусіда. На початку 16 год. остання зателефонувала знову і розповіла, що прийшовши з похорону побачила побиту дитину. Пізніше знову зателефонувала і розповіла, що викликала поліцію, тому як ОСОБА_6 побив сина. В подальшому бачила дуже побитого малолітнього ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_13 є її племінницею. Обвинуваченого може охарактеризувати лише негативно. Останній сварився при дитині, бив ОСОБА_14 . Зі слів племінниці знає, що 31.03.2018 р. обвинувачений побив дитину. Пізніше бачила дуже побитого малолітнього ОСОБА_8 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_15 на час судово-медичного обстеження тілесних пошкоджень не виявлено. При госпіталізації у відділення мали місце: синці лівої щоки, лівої тім`яної ділянки, лівої надбрівної ділянки, сідниць. При огляді лікарем окулістом (04.04.2018) виявлено садно нижньої повіки правого ока, садно у зовнішнього кута лівого ока, гематома надбрівної та скроневої ділянки, щоки зліва. На стац. лікуванні знаходився у КЗ КЦРЛ з 03.04.2018 по 06.04.2018 р. з діагнозом: забій і гематома поперекової ділянки. Ссадини повік обох очей, гематома надбрівної ділянки зліва. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкодження. По часу спричиненні дані ушкодження могли утворитися в час указаний, що підтверджується кольором синців, станом саден та записами медичної карти. По ступеню важкості синці, садна згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено біля 6-ти ударів. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися як у вертикальному, так і в горизонтальному або близькому до них положеннях. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів якими могли бути кулаки рук, носаки взутих ніг та тому подібні предмети. Маловірогідно, що тілесні ушкодження які малися у н/л ОСОБА_15 на час лікування у стаціонарі могли виникнути при падінні на площині, ліжка, дивана та тому подібне. Виявлені тілесні ушкодження у н/л ОСОБА_16 не могли виникнути при повзанні дитини та ударів об перешкоди (а.с. 23-25).

З протоколу слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 вбачається, що в ході слідчої дії обвинувачений добровільно у довільній формі розповів та показав, що 31.03.2018 р. залишився вдома, а дружина пішла на похорон до сусіда. Близько 12 год. став гратися та підкидувати дитину вгору. Двічі впіймав сина, а на третій раз дитина впала з висоти біля метру на підлогу. При цьому показав, що коли дитина падала, то обличчям зачепилася об його ліве коліно та вдарилася обличчям об його зимові чоботи на ногах. Потім наніс один удар рукою дитині по сідницях і посадив до ліжка (а.с.35-36).

Аналізуючи зібрані по справі докази та надаючи їм оцінку, суд вважає, що пояснення обвинуваченого є не достовірними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового слідства по справі, скоєння ними злочину підтверджується вищевказаними достовірними доказами, а не визнання вини є бажанням уникнути відповідальності за скоєний злочин. На переконання суду, винність підсудного повністю доводиться показами ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , самого обвинуваченого даними під час проведенного слідчого експерименту та у судовому засіданні, висновком судово-медичної експертизи. На переконання суду підсудний, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підкидаючи свого малолітнього сина усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. Про що свідчать також покази останнього в частині того, що після падіння малолітньої дитини, замість того щоб її заспокоїти, він завдав удару по сідницях.

Таким чином, винність обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

До обставин обтяжуючих покарання суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

До пом"якшуючих слід віднести - раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Цивільний позов законного представника потерпілого до ОСОБА_6 про стягнення 50000 грн. моральної шкоди, відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Суд виходить з того, що завданим злочином ОСОБА_4 безсумнівно завдано моральної шкоди яка полягає у душевних стражданнях в зв`язку з нанесеними тілесними ушкодженнями її малолітній дитині, моральних переживаннях та відчуттям страху. Виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, суд визначає розмір такої в сумі 5000 грн.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого злочину, прийнявши до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (пятсот десять) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1