ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
14 січня 2019 року місто Київ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретареві ОСОБА_4 ,
Розглянувши матеріали судової справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року, якою скаргу ОСОБА_6 на незаконні дії начальника шостого відділу САП Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо відмови у визнанні потерпілим залишено без задоволення, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року скаргу ОСОБА_6 на незаконні дії начальника шостого відділу САП Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо відмови у визнанні потерпілим залишено без задоволення.
На обґрунтування слідчий суддя послалась на положення глав 6, 26, 39; ст. ст. 22, 24, 40, 107, 303, 304, 397, 395 КПК України, вказала, що положеннями ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік дій, бездіяльності, рішень слідчих, прокурорів, які можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому цією правовою нормою, зауважила, що саме така бездіяльність і таке процесуальне рішення начальника шостого відділу САП Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 не підлягають оскарженню протягом досудового розслідування та на цих підставах прийшла до висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 на незаконні дії начальника шостого відділу САП Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо відмови у визнанні потерпілим, тобто прийняла рішення по суті скарги.
В апеляційній скарзі, яка надійшла до Київського апеляційного суду 24 жовтня 2018
року, ОСОБА_6 просить поновити пропущений з поважних причин строк апеляційного оскарження, обґрунтовуючи тим, що копію оскарженої ухвали вона отримала лише 16 жовтня 2018 року, апеляційну скаргу подає 22 числа того ж місяця, з огляду на те, що 21 жовтня 2018 року є вихідним днем, отже фактично строк апеляційного оскарження нею не пропущено.
Заслухавши доповідь судді, розглянувши вказане клопотання в сукупності з матеріалами судової справи і додатково наданими апелянтом відомостями, судова колегія визнає наступне.
Як видно з матеріалів судової справи, ОСОБА_6 було направлено повідомлення про розгляд її скарги слідчим суддею 3 липня 2018 року на 1505 годину 5 числа того ж місяця (а. с. 13).
У зв`язку з неявкою учасників, у розгляді скарги було оголошено перерву і її призначено до розгляду на 945 годину 16 серпня 2018 року (а. с. 14).
10 липня 2018 року повідомлення про час та місце розгляду скарги Босій було направлене встановленим порядком та нею отримане 16 числа того ж місяця, тобто за місяць до часу розгляду скарги (а. с. 15, 17).
1 липня 2018 року ОСОБА_6 направила до суду першої інстанції клопотання про розгляд її скарги без її участі, яке судом отримане 24 числа того ж місяця (а. с. 18).
16 серпня 2018 року слідчий суддя розглянула скаргу без участі ОСОБА_6 , відповідно раніше отриманій заяві скаржниці (а. с. 21-22).
Таким чином, ОСОБА_6 самостійно прийняла процесуальне рішення про розгляд слідчим суддею скарги без її участі, а отже і прийняла тим самим на себе відповідальність щодо можливих наслідків цього рішення.
Сама вона після призначеної дати розгляду скарги наслідками розгляду не цікавилася, знаючи про встановлений строк оскарження рішення слідчого судді в п`ять днів після його проголошення, у встановлений строк до слідчого судді не звернулась.
Між тим, відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 395 КПК України, тільки у разі, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У цьому випадку такий виклик було зроблено, ОСОБА_6 отримано заздалегідь, вона самостійно прийняла рішення про неучасть у розгляді її скарги, а тому застереження у вказаній правовій нормі щодо права на оскарження судового рішення протягом п`яти днів від дня отримання його копії на неї поширене бути не може.
Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
У цьому конкретному випадку, ОСОБА_6 , хоча й подала клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, але фактично цей пропуск нічим не обґрунтувала і не вмотивувала, отже цей строк поновленню не підлягає за відсутністю для цього поважних причин.
Одночасно, судова колегія зазначає, що ОСОБА_6 оскаржує ухвалу слідчого судді, винесену по суті її скарги, в межах повноважень слідчого судді, визначених положеннями ст. ст. 303- 307 КПК України, з належними обґрунтуваннями та вмотивуваннями.
Такі рішення слідчого судді, відповідно до ст. 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають, що правильно зазначено і в резолютивній частині самої оскарженої ухвали.
Отже, оскільки ОСОБА_6 оскаржила ухвалу слідчого судді, яка апеляційному оскарженню не підлягає, то клопотання щодо поновлення строку апеляційного оскарження фактично безпредметне, бо саме відносно цієї ухвали строк апеляційного оскарження чинним КПК України не встановлено.
В силу ч.4 ст. 399 КПК України, у цьому випадку судді-доповідачу належало відмовити у відкритті апеляційного провадження, що не було зроблено винятково з огляду на необхідність отримання та вивчення не лише апеляційної скарги з додатками, але і судової справи для вирішення питання можливості використати у цьому конкретному випадку загально визнану судову практику, в тому числі і відображену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2018 року, відповідно до якої ухвали слідчого судді, якщо вони прямо суперечать чинному кримінальному процесуальному законодавству, можуть бути предметом апеляційного оскарження.
Встановивши, що таких підстав нема, виходячи також з того, що повноваження трьох суддів, що входять в судову колегію не можуть бути вужчими від повноважень одного судді-доповідача, судова колегія приходить до висновку, про необхідність відмовити ОСОБА_6 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року, якою скаргу ОСОБА_6 на незаконні дії начальника шостого відділу САП Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо відмови у визнанні потерпілим залишено без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, може бути оскаржена касаційним порядком до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців від дня проголошення.

Судді: