Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/1655/17
Провадження №1-кп/523/566/19
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

28.03.2019 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду об`єднані кримінальні провадження №0007525 від 21 листопада 2016 року, №0000828 від 07 лютого 2016 року із звинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рівне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, утримує неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не маючого судимості в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 23 години 40 хвилин 06 січня 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи в розташованому за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,126А, барі «Сканді», діючи із корисливих мотивів та умислом на таємне заволодіння чужим майном, визначивши в якості предмета злочину належну ФОП « ОСОБА_7 » Новорічну фігуру «Оленя», вартістю 1800 грн, після чого, впевнившись, що за його діями будь-хто не спостерігає, виніс цю фігуру за територію бару, розпорядившись нею на власний розсуд.

Також близько 23 години 40 хвилин 18 листопада 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи біля розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,145/1, приміщення бару, діючи умисно, із корисливих мотивів та з метою нападу, спрямованого на заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, що є небезпечним для здоров`я раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до останнього, наніс тому декілька сильних ударів кулаком в обличчя, від яких потерпілий короткочасно втратив свідомість та отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної скойки, після чого ОСОБА_6 відібрав у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Lenovo», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 3800 грн, грошові кошти в сумі 800 грн, золоту каблучку у вигляді печатки, вартістю 7000 грн, а всього гроші та майно на загальну суму 11600 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчиненому визнав частково та в суді показав, що в один із вечорів декілька років назад випивав в барі «Сканді», під час виходу з якого побачив в коридорі Новорічну іграшку у вигляді «Оленя», ця річ йому сподобалася, у зв`язку із чим він її забрав додому і подарував доньці.

Стосовно епізоду заволодіння майном ОСОБА_4 обвинувачений пояснив, що близько двох років тому дійсно вживав з раніше незнайомим потерпілим та іншими особами спиртні напої в двох барах, розташованих поблизу ринку «Північний». Оскільки йому було необхідно здійснити телефонний дзвінок, а гроші на рахунку були відсутні, то він попросив ОСОБА_4 надати йому мобільний телефон для дзвінка, що той добровільно здійснив. Після завершення телефонної розмови ОСОБА_6 вирішив не повертати цей телефон потерпілому та залишив місце події з цією річчю, яку згодом надав в користування своїй доньці. При цьому ОСОБА_6 категорично заперечив будь-яке застосування насильства по відношенню до ОСОБА_4 , а також заволодіння іншими речами останнього.

Винуватість ОСОБА_8 у вчинених діяннях підтверджується сукупністю наступних доказів.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви працевлаштованої у ФОП ОСОБА_7 офіціанта ОСОБА_9 , що зареєстрована 06 лютого 2016 року в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області за №3670, остання повідомила орган поліції про виявлений 6 січня 2015 року факт крадіжки Новорічної фігури «Оленя», вартістю близько 2000 грн, з приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , та просила прийняти заходи до особи, яка її вчинила (т.2 а.с.7).

Оглядом в судовому засіданні накладної ФОП ОСОБА_10 від 15 листопада 2015 року №381 встановлено, що вартість Новорічної електричної прикраси у формі «Оленя» дорівнює 1800 грн (т.2 а.с.14).

10 лютого 2017 року вищезазначена накладна долучена до кримінального провадження в якості речового доказу (т.2 а.с.15-16).

ОСОБА_6 письмовою заявою видав керівнику Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області Новорічну прикрасу у формі «Оленя» (т.2 а.с.21).

07 лютого 2016 року вищезазначена прикраса оглянута, долучена до кримінального провадження в якості речового доказу та передана на відповідальне зберігання представнику власника (т.2 а.с.22-25).

Потерпілий ОСОБА_4 в суді показав, що випадково познайомився з обвинуваченим в приміщенні одного із барів, де вживав із ним та іншими особами алкогольні напої. Після закриття закладу він разом із обвинуваченим підійшов до будівлі іншого бару «Візит», розташованого по пр-кту Добровольського в м. Одесі, де вони разом продовжили вживати алкоголь. В завершення події обвинувачений несподівано із словами: «Це тобі, щоб не витівався», наніс йому два сильних удари в область обличчя, від яких він знепритомнів. Коли ж прийшов до тями, то виявив відсутність мобільного телефону марки «Lenovo А6010», грошових коштів в сумі 800 грн та золотої печатки із 585 проби, вартістю 7000 грн.

Потерпілий категорично заперечив показання обвинуваченого про нібито добровільну та ненасильницьку передачу тому мобільного телефону для здійснення дзвінка, а також додатково пояснив, що після викриття правоохоронцями ОСОБА_6 останній пропонував йому грошову компенсацію в обмін на відкликання заяви до правоохоронного органу.

Сестра потерпілого свідок ОСОБА_11 в суді показала, що на прохання співмешканки потерпілого виїжджала до одного із барів поблизу ринку «Північний», щоб доставити того додому. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, в компанії обвинуваченого та інших чоловіків, категорично відмовився сідати в автомобіль, оскільки бажав продовжувати вживати алкоголь, у зв`язку із чим, вона вимушена була його залишити. Близько 4 години ранку ОСОБА_4 прийшов додому у побитому та забрудненому вигляді, без телефону, грошей та печатки і пояснив, що його було побито саме обвинуваченим. Згодом свідок була присутньою при перемовинах її брата з обвинуваченим та його родичом, під час яких останні просили написати заяву про відсутність претензій, а також придбати в ломбарді іншу каблучку.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області з вимогою притягнути до відповідальності невстановлену особу, яка в період часу з 00 години 30 хвилин до 02 години 00 хвилин 18 листопада 2016 року, перебуваючи на пр-ті Добровольського, нанесла йому тілесні ушкодження в область голови, після чого заволоділа мобільним телефоном марки «Lenovo», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 3800 грн, грошовими коштами в сумі 800 грн та золотою каблучкою, вагою 6,5 г (т.2 а.с.63).

Ідентифікаційні ознаки втраченого телефону (модель, іmеі тощо) підтверджено наданою потерпілим ксерокопією упаковки (т.2 а.с.69).

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року було задоволено клопотання слідчого та надано доступ до інформації про телефонні з`єднання відкрито викраденого у ОСОБА_4 мобільного терміналу з imei: НОМЕР_1 (т.2 а.с.79-81).

Зазначене судове рішення реалізовано протоколом доступу до речей і документів, якими володіє ПрАТ «Київстар» (т.2 а.с.83-86).

Як вбачається з наданого оператором мобільного зв`язку носія інформації та рапорту старшого оперуповноваженого ВКП Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_12 в мобільному телефоні марки «Lenovo», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 під`єднана сім-картка № НОМЕР_3 , якою фактично користується ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.2 а.с.86-87).

Згідно письмової заяви ОСОБА_14 від 4 січня 2017 року зазначена особа добровільно видала керівнику Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області мобільний телефон марки «Lenovo», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який її сестра отримала від батька ОСОБА_6 (т.2 а.с.109).

04 січня 2017 року вищезазначений телефон оглянуто, долучено до кримінального провадження в якості речового доказу та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 (т.2 а.с.110-114).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 грудня 2016 року потерпілий ОСОБА_4 за загальними рисами обличчя, носа, очей та зачіскою впізнав у ОСОБА_6 особу, яка його пограбувала, оскільки бачив того впритул (т.2 а.с.96-99).

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи від 20 січня 2017 року №84 у ОСОБА_4 малася віднесена до легкого тілесного ушкодження забійна рана лівої вушної скойки, що утворилося від дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразилися, яким могла бути рука (стиснута в кулак) або інший предмет. Дана рана, виходячи з морфологічних особливостей рубця (ущільнена консистенція, темно-рожеве забарвлення), могла бути заподіяна за 1-2 місяці до моменту обстеження, тобто може відноситись до 19 листопада 2016 року (т.2 а.с.73-74).

Надаючи аналіз даним доказам слід дійти наступних висновків. Доведеність вини обвинуваченого у вміненій тому крадіжці майна ФОП « ОСОБА_7 » обґрунтовується як визнавальними показаннями самого обвинуваченого, так і зібраною сукупністю інших обвинувальних доказів, які в повній мірі узгоджуються між собою та не оспорюються стороною захисту.

При доведенні обставин вчинення обвинуваченим розбійного нападу суд виходить із того, що обвинувачений, погоджуючись із фактом неправомірного заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_4 , заперечує лише спосіб такого заволодіння.

Такі доводи ОСОБА_6 прямо спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який був обізнаний з відповідними правами та обов`язками, приведений в суді до присяги, попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, після чого пояснив, що не має причин оговорювати обвинуваченого та дав стосовно того викривальні показання у вчиненні саме розбійного нападу.

Суд довіряє показанням потерпілого та бере їх за основу, в тому числі і в частині переліку та кількості вилученого у нього обвинуваченим майна та грошей.

З показаннями потерпілого також узгоджуються і показання свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_6 , намагаючись пізніше домовитися з потерпілим, допускав можливість відшкодування тому відібраної золотої каблучки шляхом купівлі схожого ювелірного виробу в ломбарді.

Таким чином слід визнати, що ця частина невизнавальних показань обвинуваченого є лише його формою захисту проти висунутого обвинувачення та спрямована виключно на уникнення відповідальності за вчинене.

Суд погоджується з доводом сторони захисту про недотримання слідчим порядку представлення для проведення судово-медичної експертизи медичної довідки б/н від 21 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_4 , проте даний факт слід оцінювати в сукупності з іншими обвинувальними доказами при наданні оцінки допустимості зазначеного висновку експерта.

Так, із описової та дослідної частин висновку судово-медичної експертизи від 20 січня 2017 року №84 вбачається, що експерт, окрім вказаної довідки, безпосередньо оглянув потерпілого, у якого на передній поверхні лівої вушної скойки вище на 3 см від мочки вуха з переходом на задню поверхню виявив темно-рожевий рубець з нерівними (звитими) краями та кінцями, розмірами 2,1х0,1 см. Тобто експерт самостійно виявив видиме тілесне ушкодження.

Окрім того, з описової частини цього ж висновку також вбачається, що експерт при цьому опитав потерпілого про відомі тому конкретні обставини отримання ним зазначеного тілесного ушкодження, а зміст отриманих відповідей виявився аналогічним показанням ОСОБА_4 під час допиту в суді.

Більш того, викладений у вищезазначеній медичній довідці діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, множинні забої тканин голови, лівої вушної раковини взагалі не був прийнятим до уваги експертом в резолютивній частині даного висновку.

За таких обставин слід визнати, що представлення експерту вищезазначеної довідки не вплинуло на достовірність результатів дослідження, а відтак і не спричинило визнання висновку експерта в якості недопустимого доказу.

Також, при кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_4 суд враховує показання останнього про короткочасну втрату свідомості від нанесених обвинуваченим ударів в область обличчя.

На підставі сукупності вищезазначених доказів та висновків суд визнає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив наступні діяння.
Близько 23 години 40 хвилин 06 січня 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи в розташованому за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,126А, барі «Сканді», діючи із корисливих мотивів та умислом на таємне заволодіння чужим майном, визначивши в якості предмета злочину належну ФОП « ОСОБА_7 » Новорічну фігуру «Оленя», вартістю 1800 грн, після чого, впевнившись, що за його діями будь-хто не спостерігає, виніс цю фігуру за територію бару, розпорядившись нею на власний розсуд.

Зазначене діяння ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також близько 23 години 40 хвилин 18 листопада 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи біля розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,145/1, приміщення бару, діючи умисно, із корисливих мотивів та з метою нападу, спрямованого на заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, що є небезпечним для здоров`я раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , підійшов до останнього, наніс тому декілька сильних ударів кулаком в обличчя, від яких потерпілий короткочасно втратив свідомість та отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної скойки, після чого ОСОБА_6 відібрав у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Lenovo», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 3800 грн, грошові кошти в сумі 800 грн, золоту каблучку у вигляді печатки, вартістю 7000 грн, а всього гроші та майно на загальну суму 11600 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Зазначене діяння ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували призначене тому покарання, а вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння визнає в якості обставини, що обтяжує покарання.

Суд не може визнати в якості першої обставини щире каяття, оскільки ОСОБА_6 не визнав увесь обсяг доведеного щодо нього обвинувачення.

Суд також враховує дані про відсутність у обвинуваченого незнятої та непогашеної судимості, офіційного працевлаштування, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, наявність захворювання хребта, позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що з часу вчинення ним злочинних діянь пройшло понад двох років.

З урахуванням викладеного, невизнання ОСОБА_6 вини у вчиненні розбійного нападу, а також повного невідшкодування заподіяної потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди, суд вважає, що зазначені обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.75 і 76 КК України та обумовлюють необхідність його подальшої ізоляції від суспільства.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.1 ст.187 КК України, на підставі яких призначити покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (рік) рік;

- за ч.1 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даних кримінальних провадженнях в період з 13 лютого 2018 року до 11 вересня 2018 року у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 строком до 25 травня 2019 року.

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_6 залишати місце свого проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, ОСОБА_6 затримати та доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на начальника Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня фактичного затримання для поміщення до установи відбування покарання.

Після набрання вироком законної сили долучені в якості речових доказів: накладну ФОП ОСОБА_10 зберігати в матеріалах судового провадження; Новорічну електричну прикрасу у формі «Оленя» та мобільний телефон марки «Lenovo», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 - вважати повернутими власникам.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1