УХВАЛА

27 листопада2018 року
м. Київ

провадження № 51-2123зр18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 5 листопада2018 року,

встановив:
Ухвалою Верховного Суду від 5 листопада 2018 року задоволено подання голови Харківського апеляційного суду та матеріали кримінального провадження №0000186 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК разоміз апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року передано на розгляд з Харківського апеляційного суду до Полтавського апеляційного суду.

У своїх заявах обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять Верховний Суд роз`яснити вказане рішення, оскільки воно для нихє незрозумілим.
Зокрема вказують про те, що незрозумілим для них є те, чи означає передача провадження для розгляду до Полтавського апеляційного суду їх переведення з Харківського СІЗО до СІЗО м. Полтави та продовження виду запобіжного заходу. Крім ОСОБА_12 вважає, що у своєму рішенні Верховний Суд безпідставно зазначив про неможливість судді ОСОБА_13 брати участь у справі через заявлений самовідвід, оскільки жодних документів при розгляді подання Суд не досліджував. Також зазначає, що Верховний Суд в ухвалі не вирішив питання щодо обраного йому запобіжного заходу.

Заяву про роз`яснення судового рішення обвинувачений ОСОБА_6 просив розглянути із його участю в режимі відеоконференції, однак після встановлення Верховним Судом відеозв`язку із Харківським СІЗО від участі у розгляді справивідмовився.

Заслухавши доповідь судді, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для роз`яснення ухвали Верховного Суду від 5 листопада 2018 року немає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 380 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Як убачається з тексту ухвали Верховного Суду від 5 листопада 2018 року, вона складена відповідно до вимог ст. 442 КПК з посиланням на норми діючого кримінального процесуального закону, викладена чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння її точного змісту.

Питання про зміну запобіжного заходу та переведення обвинуваченихз однієї установи виконання покарань до іншої до компетенції Верховного Суду не відноситься і при розгляді справи в порядку ст. 34 КПК Судом не вирішувалось, а тому необхідності у їх роз`ясненні Суд не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для роз`яснення судового рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 380, 441 КПК, Верховний Суд

ухвалив:
Відмовити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в роз`ясненні ухвали Верховного Суду від 5 листопада 2018 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3