ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1062/19 Справа № 193/84/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши 25 березня 2019 року у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в місті Дніпро матеріали за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року, якою було задоволено подання начальника Державної установи Софіївська виправна колонія (№ 45) Міністерства юстиції України про умовно- дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 з місць позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України, -
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_8
засуджений ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу місцевого суду скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Державної установи Софіївська виправна колонія (№ 45) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
В обґрунтування зазначає, що судом не було враховано даних, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення корисливих особливо тяжких злочинів пов`язаних з таємним та відкритим викраденням чужого майна вчиненого повторно, який останній вчинив в період іспитового строку. Водночас, засуджений ОСОБА_7 має 4 непогашені судимості та за час відбування покарання в ДУ Софіївська виправна колонія (№ 45) Міністерства юстиції України засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо має 2 заохочення та 1 стягнення, що свідчить про пристосовувальницької поведінки останнього, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці. Вважає, що судом передчасно прийнято рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
В запереченнях засуджений просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилається на те, що він відбув 2/3 строку призначеного покарання, характеризується позитивно, дотримується встановлених норм установи. Підтримує соціально-корисні зв`язки.
Оскаржуваною ухвалою було задоволено подання начальника ДУ Софіївська виправна колонія (№ 45) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.
Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За власним бажанням без оплати праці працює в медичній частині установи. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, що в сукупності із зазначеним свідчить про те, що останній в повній мірі своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення, у зв`язку з чим судом було задоволено подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку засудженого, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи в повному обсязі, прийшов до законного та обґрунтованого висновку.
Як вбачається з наявних матеріалів ОСОБА_7 засуджено 08 листопада 2016 року засуджено Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком від 10 квітня 2015 року та остаточно призначено 3 роки 5 місяців позбавлення волі. Знову засуджений 20 квітня 2017 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 3, ст. 263 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань згідно даного вироку та вироку від 08 листопада 2016 року остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувано строк попереднього ув`язнення з 20 червня 2016 року по 20 квітня 2017 року включно. Початок строку відбування покарання 20 травня 2016 року. Кінець строку 20 червня 2020 року. За час перебування в установі виконання покарань, засуджений ОСОБА_7 за станом здоров`я є працездатним, за власним бажанням без оплати праці працює в медичній частині установи санітаром по догляду за тяжкохворими засудженими.
За період відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений два рази правами начальника установи. Стягнень не мав. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та цінує цей зв`язок.
За висновком адміністративної комісії установи та спостережної комісії, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, застосувавши вимоги ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засуджений не довів свого виправлення, оскільки він вчинив злочин в період іспитового строку, на думку колегії суддів, є безпідставними та не спростовують висновків суду.
Колегія суддів зазначає, що адміністрацією установи було ініційовано клопотання до суду про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання умовно-достроково. Під час розгляду даного клопотання, в судовому засіданні приймав участь прокурор та представник установи, які висловили свої думки з приводу даного питання.
Істотних порушень, кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування, чи зміни ухвали суду першої інстанції, не вбачається.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року, якою було задоволено подання начальника Державної установи Софіївська виправна колонія (№ 45) Міністерства юстиції України про умовно- дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 з місць позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4