УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 520/12335/18

Провадження № 1-кп/520/1065/18

03.12.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001386 від 16.04.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Одеса, громадянку України, українки, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 06.03.2018 приблизно о 17 годині 00 хвилин, керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI GETZ», р/н НОМЕР_1 , при достатній видимості, в умовах вологої проїзної частини, по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини, здійснювала виїзд з між квартального проїзду від будинку №3 по вул. Інглезі та повертала ліворуч в напрямку вул. К. Комарова в Київському районі міста Одеси, зі швидкістю 10 - 15 км/год.

Повертаючи ліворуч та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1. «Зебра» та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), організованого на проїзній частині вул. Інглезі в Київському районі міста Одеса та який з`єднує тротуарну зону Інглезі, ОСОБА_6 була неуважною, за дорожньою обстановкою постійно не слідкувала, відповідно не відреагувала на її зміну.

В цей час, по вказаному пішохідному переходу, в темпі кроку рухалась пішохід ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вулиці Інглезі з права на ліво відносно руху, керованого ОСОБА_6 автомобіля.

При об`єктивній можливості бачити дорожні знаки, дорожню розмітку та пішоходів, що рухались в межах пішохідного переходу, ОСОБА_6 не зменшила швидкість керованого нею транспортного засобу, не зупинилася, не переконалася, що на пішохідному переході немає пішоходів, які переходять проїзну частину і для яких може бути створена перешкода чи небезпека для руху, не надала пішоходу ОСОБА_5 перевагу в русі, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка здійснювала рух по пішохідному переходу в темпі середнього кроку, з права на ліво, за ходом руху керованого ОСОБА_6 автомобілю.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила порушення вимог пунктів 1.4, 1.5, підпункт «б» п. 2.3, п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 1.4 Кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: закриті переломи обох щиколоток та заднього відростка таранної кістки лівого гомілково ступневого суглобу із підвивихом стопи до зовні, синець лобної області зліва з переходом на повіки лівого ока, садно слизової оболонки нижньої губи, синець передньої черевної стінки, синець та садно області лівого колінного суглобу.

Порушення вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового слідства за ст.286 ч.1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , так як вони примирилися і вона не має претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 , яка відшкодувала їй завдані збитки у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно неї, посилаючись на те, що вона примирилася з потерпілою, відшкодувала завдані нею збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України. Обвинувачена ОСОБА_6 в повному обсязі відшкодувала матеріальну шкоду завдану потерпілій ОСОБА_5 ..
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з її примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно неї, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, після його вчинення щиро розкаялася у вчиненому, з потерпілою примирилася, відшкодувала спричиненні потерпілій збитки.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання потерпілої ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наслідками вивчення матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що 06.03.2018 року мав місця факт дорожньо - транспортної пригоди за участю обвинуваченої ОСОБА_6 .

Обвинувачена ОСОБА_6 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_6 не оспорювала, щиро розкаялася у вчиненому, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням їй у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії невеликої тяжкості.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинуваченій ОСОБА_6 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачена ОСОБА_6 підтримала заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, розкаялася у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодувала потерпілій ОСОБА_5 у повному обсязі та з потерпілою примирилася, у потерпілій ОСОБА_5 відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченої, вона примирилася з нею, тому згідно ст.46 КК України обвинувачену ОСОБА_6 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження за її обвинуваченням підлягає закриттю.

Цивільний позов поданий Одеської місцевої прокуратурою №1 в інтересах КУ "Міська клінічна лікарня № 1" до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодуванням майнової шкоди у розмірі 3 360 гривні, залишити без розгляду на підставі ч.1 ст. 129 КПК України.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченої у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 8 008 грн. віднести на рахунок держави.
Крім того, суд роз`яснює, що з цивільним позовом учасники процесу можуть звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.
Питання про речові докази вирішено судом на підставі ст. 100 КПК України.
Згідно положень ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100,129,174, 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001386 від 16.04.2017 року відносно ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України - закрити.

Скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07.03.2018 року про накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI GETZ», р/н НОМЕР_1 .
Речовий доказ - автомобіль марки «HYUNDAI GETZ», р/н НОМЕР_1 ,повернути за належністю ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 за даним кримінальним провадженням не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1