Справа №519/1232/18
У Х В А Л А

19.12.18 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000803 від 05.09.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Южного міського суду Одеської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000803 від 05.09.2018 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачена, захисник обвинуваченої не заперечували з приводу можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, оглянувши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до ст. 314 ч.3 п.3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а саме ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до ст.291 ч.2 п.5 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину (час, місце, спосіб), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.

В даному випадку слідчий при складанні обвинувального акта всупереч ст.291 ч.2 п.5 КПК України, не вірно визначив правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Слідчий кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.363 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками одержання службовою особою неправомірної вимоги для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

При цьому згідно Кримінального кодексу України ст.363 КК України передбачає відповідальність за порушення правил експлуатації електронно обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку або порядку та правил захисту інформації, яка в них оброблюється та частини 3 взагалі не має.

Що стосується викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, то в обвинувальному акті зазначено, що «В подальшому в той же день, 19.09.2018 року, на виконання незаконних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передав їй неправомірну вигоду, а саме грошові кошти у сумі 600 доларів США, які вона помістила у власний гаманець, що станом на 19.09.2018 року за курсом НБУ складало 16890,6 грн. Після отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України затримана працівниками СУ ГУНП в Одеській області, УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ та прокуратури Одеської області, а її неправомірні дії припинено. За результатами проведеного огляду, предмет неправомірної вигоди виявлено та вилучено.»

Однак, при викладені даних фактичних обставин кримінального правопорушення не зазначені час та місце вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим суд не може встановити чи підпадає розгляд вищезазначеного кримінального провадження під територіальну юрисдикцію Южного міського суду Одеської області, а згідно п.6 ст.412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В судових рішень Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено:

- в рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України": "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)";

- в рішенні від 25.07.2000 року, у справі "Маттоціа проти Італії": "обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення";

- в рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії": «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Разом з цим, ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Таким чином, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним, адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений - правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.

Згідно ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Відповідно до вимог ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Що стосується реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 до обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 за ст.368 ч.3 КК України.

В п.27 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено, що складання, підписання та затвердження обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за ст.368 ч.3 КК України слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 відбулося 13.12.2018 року, санкціоноване прокурором 2-го відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , але згідно наявного в матеріалах кримінального провадження обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за ст.368 ч.3 КК України, він підписаний слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 14.12.2018 року, та підписаний та затверджений 14.12.2018 року прокурором 2-го відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва органів прокуратури Одеської області ОСОБА_9 .

При цьому у суду виникає обґрунтований сумнів в дійсності даних, відображених в реєстрі.

Таким чином, враховуючи встановлені та викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000803 від 05.09.2018 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України прокурору в зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

Крім того прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлені клопотання про обрання обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України та про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.

Обвинувачена, захисник обвинуваченої заперечували з приводу даних клопотань, оскільки їм не вручались копії даних клопотань, не відомий зміст даних клопотань.

Відповідно до ч.2 ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Всупереч зазначеним вимогам Закону прокурором не були вручені копії клопотання та матеріалів обвинуваченій та її захиснику.

Що стосується клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади, то згідно реєстру матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню обвинувачену вже було відсторонено від посади ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 від 21.09.2018 року та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 від 19.11.2018 року продовжено строк її дії до 20.12.2018 року, тобто на день заявлення прокурором клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади цей захід ще діє і прокурор мав звертатися до суду з клопотанням про продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади у відповідності до ст.158 КПК України.

Керуючись ст. ст. 109, 291, 314 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Обвинувальний акт у кримінальному проваджені щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000803 від 05.09.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України повернути прокурору для усунення недоліків протягом розумного строку.

У задоволенні клопотань про обрання обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України та про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади, заявлених прокурором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Южного міського суду
Одеської області ОСОБА_1