Провадження № 11-кп/4820/85/19
Категорія : КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2018 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, на утриманні осіб не маючого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 125 КК України і призначено йому покарання у виді арешту строком на 2 місяці.
Як вбачається з вироку, 28.04.2018 року близько 20 години 30 хв. ОСОБА_8 перебуваючи на території господарства за адресою АДРЕСА_2 сидячи за столом і на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із сидячим ліворуч ОСОБА_9 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи, в результаті чого ОСОБА_9 впав на землю на спину. ОСОБА_8 продовжуючи свої протиправні дії, підійшов до ОСОБА_9 та умисно наніс один удар правою ногою взутою у черевик в область правого ока. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_8 умисно спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин нижньої повіки правого ока з розривом нижнього сльозового канальця та поверхневої рани слизової оболонки нижньої губи, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У зміненій апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить вирок змінити у частині призначеного покарання та пом`якшити покарання, призначивши його у виді штрафу. Вказує, що визнає себе винним у нанесенні ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У вчиненому кається. Вирок в частині визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не оспорює. Вважає, що вирок в частині призначеного покарання у виді арешту є незаконним через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд не врахував, що нанесення удару потерпілому ОСОБА_9 передувала його віктимна поведінка, тому що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння обзивав його та дружину. Також суд залишив поза увагою, що він пенсіонер, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має сімю, за місцем проживання характеризується позитивно.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі яким суд дав вірну кримінально правову оцінку за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину свою визнав повністю. Пояснив, що дійсно 28.04.2018 року знаходився на господарстві ОСОБА_10 де святкували день народження господині. Коли гості розійшлися залишився на одинці з потерпілим ОСОБА_9 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння і почав ображати його та його дружину. Не витримавши зухвалості поведінки потерпілого дійсно наніс йому удари. У вчиненому зізнається, просить пробачення у потерпілого і готовий відшкодувати матеріальні збитки заподіяні ушкодженням здоров`я ОСОБА_9 .

Винність обвинуваченого крім особистого визнання вини підтверджується показаннями потерпілого та свідка.

Зокрема, потерплий ОСОБА_9 повідомив, що він 28.04.2018 року прийшов в гості на господарство ОСОБА_10 , там святкували день народження його дружини. Він сидів за столом святкував, випивав, потім прийшов та сів з ліва від нього ОСОБА_8 . Вони спілкувались, смеркало, а коли гості та господарі пішли, він залишився із ОСОБА_8 та назвав його «Чумаход» і після цього останній вдарив його в нижню губу. Від нанесеного удару він впав назад, хотів піднятись, але ОСОБА_8 вдарив його в праве око і сказав не підніматись. Від нанесеного удару він знов впав, пішла кров, потім його ще раз ногою вдарили в руку. Від нанесених ударів він втратив на незначний час свідомість. Прийшовши до тями, ОСОБА_11 надавав йому допомогу, а ОСОБА_8 не було.
Покази потерпілого, щодо обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень підтверджуються і протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2018 року із фото таблицями, під час якого ОСОБА_9 розповів про обставин його побиття обвинуваченим і ці обставини повністю відповідають його показам даними в ході судового розгляду.
Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 підтвердив, що дійсно 28.04.2018 року в нього на господарстві святкували день народження дружини. Спочатку прийшов ОСОБА_9 , а потім ОСОБА_8 , сиділи святкували, випивали, обвинувачений спиртні напої не вживав, вже стало темніти, тоді він пішов по господарству, а дружина пішла проводжати інших гостей, повернувшись до стола, який був на подвір`ї побачив, як ОСОБА_9 лежить на землі, і в нього з ока йде кров. ОСОБА_8 сказав, що останній впав, тоді він сказав, щоб останній йшов додому, а потім почав надавати допомогу ОСОБА_9 .
О`бєктивна вина обвинуваченого підтверджується даними висновку судово-медичного експерта.
Відповідно до висновку експерту за № 453 від 21.05.2018 року встановлено, що у ОСОБА_9 станом на 28-04.-07, 17.05.2018 року виявлені тілесні ушкодження у вигляд рани м`яких тканин нижньої повіки правого ока з розривом нижнього сльозового канальця, поверхневої рани слизової оболонки нижньої губи, що могли утворитись не менше ніж від двох ударів тупим твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею. Рана правого ока за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а поверхнева рана слизової оболонки нижньої губи за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень (що не мають незначні скороминущі наслідки). Виходячи із стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення в межах 10-15 ти діб до моменту проведення судово-медичної експертизи 10.05.2018р.
Допитана в суді першої інстанції експерт ОСОБА_12 повідомила, що виявлені у ОСОБА_9 і описані у висновку експерта тілесні ушкодження могли утворитись саме від ударів, вони не могли утворитись від падіння і ударів об цеглину, як вказував обвинувачений, крім того саме тілесні пошкодження рана правого ока за особливостями пошкодження характерна саме при ударі. Також вона не виключає, що дана рана могла утворить при ударі ногою.
Суд оцінивши наведені докази у кримінальному провадженні у їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до вимог ст.. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу: враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вину свою визнав повністю, просив пробачення у потерпілого, згідний відшкодувати заподіяну здоров`ю шкоду.

ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, є пенсіонером, непрацездатний, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Згідно характеристики з місця проживання (а.с. 45) порушень громадського порядку не допускав, спиртними напоями не зловживав, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи зазначені обставини, а саме те, що ініціатором конфлікту був потерпілий, який перебуваючи в стані алкогольного спяніння образливо висловився на адресу ОСОБА_8 , що підтверджуються показами потерпілого в суді першої інстанції, та дані про особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді арешту не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, є обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду зміні з призначенням ОСОБА_8 покарання, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу. На думку колегії суддів таке, покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і є співмірним з вчиненим злочином.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задоволити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2018 стосовно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

Призначити за ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_8 покарання у виді штрафу сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді