У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

19 листопада 2018 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , одержавши матеріали кримінального провадження №0000324 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину за ч.2 ст.185 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 4 (чотири) місяці з конфіскацією всього належного майна. Строк відбування покарання встановлено рахувати з 20 липня 2015 року. Цивільний позов задоволено та прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укртелеком» 1542 (однієї тисячі п`ятсот сорока двох) грн. 34 (тридцяти чотирьох) коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року було задоволено апеляційну скаргу прокурора, подану на вирок, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 - залишено без задоволення. Вищевказаний вирок було змінено, обвинуваченого ОСОБА_2 було визнано вважати засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 ( шість) місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за новий злочин та за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року, призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 4 (чотири) місці з конфіскацією всього належного майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_2 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 липня 2015 року по 20 червня 2017 року, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 27 грудня 2017 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 жовтня 2018 року було задоволено касаційну скаргу захисника ОСОБА_3 , а ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.398 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам ст.396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_3 , вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, що надає підстави залишити її без руху.
Зокрема, за вимогами ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у тому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Частиною першою ст.420 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

З прохальної (резолютивної) частини апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_3 убачається, що вона просить скасувати вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року та постановити новий вирок, яким ОСОБА_2 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та виправдати у зв`язку із не доведенням вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Глава 31 КПК України детально встановлює порядок підстав, за яких суд апеляційної інстанції може прийняти те, чи інше рішення, за наслідками розгляду апеляційної скарги особи на вирок суду першої інстанції, зокрема і для ухвалення нового вироку, за наведених у ст.ст. 420, 421 КПК України, підстав.

Пунктом десятим постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» №1 від 15 травня 2006 року встановлено, що у разі порушення в апеляціях питання про погіршення становища одних засуджених (виправданих) та про скасування чи зміну вироку суду першої інстанції щодо інших таких осіб з інших підстав апеляційний суд за наявності до того підстав постановляє вирок тільки щодо тих засуджених (виправданих), становище яких погіршується, а щодо решти виносить ухвалу.

Прохання захисника адвоката ОСОБА_3 , висловлене в прохальній частині апеляційної скарги, за наведених у ньому доводів, з урахуванням положень Глави 31 КПК України та роз`яснень вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ не узгоджується із положеннями ст..ст.407, 420, 421 КПК України та позбавляє суд апеляційної інстанції ухвалити відносно ОСОБА_2 новий вирок.

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати пятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Крім того, у разі подачі уточнюючої апеляційної скарги до апеляційного суду, захиснику-адвокату ОСОБА_3 необхідно подати 3 (три) копії уточнюючої апеляційної скарги для надіслання їх сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга, та долучення до матеріалів кримінального провадження, на підставі вимог ч.6 ст.396 КПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні №0000324 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину ч.2 ст.185 КК України - залишити без руху.

Надати захиснику-адвокату ОСОБА_3 10 (десять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання нею копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати захиснику на адресу: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1