Справа № 344/852/19
Провадження № 11-сс/4808/20/19
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.01.2019 року про задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в рамках кримінального провадження №0000464, -

за участю: прокурора ОСОБА_10

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати повністю, як необґрунтовану та незаконну, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на необґрунтованість підозри, яка, на думку апелянта, ґрунтується на неналежному виконанні зі сторони ТОВ «Свіча» попереднього договору купівлі-продажу квартири (контракт про інвестиційну діяльність з ОСОБА_11 від 16.02.2009 року) ціною 1245000 грн., що по суті є попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, строк виконання якого до 30.06.2009 року. Апелянт вважає, що оскільки до моменту завершення попереднього договору сторони не ініціювали укладання основного договору, у зв`язку із чим, відповідно до норм цивільного законодавства, дія попереднього договору припинилась. Зазначає, що за вказаних обставин, у ТОВ «Свіча» після 30.06.2009 року не було права передавати ОСОБА_11 нерухоме майно, а із вимогою про повернення коштів останній не звертався. Вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбачений ст. 190 КК України, що свідчить про безпідставність підозри. Апелянт також висловив свою незгоду в частині наявності ризиків, визначених у клопотанні слідчого, які, на його думку, є надумані, оскільки обставини, що викладені у підозрі мали місце 10 років потому, злочинів за весь цей час ОСОБА_8 не вчиняв, після оголошення підозри, останньому жодного виклику про явку до слідчого не надходило. Доказів на ухилення підозрюваного від явки до слідчого - відсутні. Апелянт вважає, що з урахуванням усіх обставин справи, є можливість обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, в той час як слідчий суддя взагалі не навів в оскаржуваній ухвалі жодних обставин, що мають бути враховані при обранні саме такого запобіжного заходу як домашній арешт, і неможливості застосуванні більш м`якого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя своє рішення обґрунтував тим, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Злочин, в якому підозрюється останній, а саме передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. На думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Одночасно слідчий суддя навів висновки щодо неможливості застосування до ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, виходячи з наведених ризиків та репутації підозрюваного.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати як безпідставну, відмовити слідчому у задоволенні його клопотання щодо обрання відносно нього цілодобового домашнього арешту та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання;

- прокурор, просив в задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного відмовити, ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали, виходячи з наступних підстав.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, зокрема у тому, що він під видом укладення контракту про інвестиційну діяльність, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 у сумі 124500грн., чим завдав останньому матеріальних збитків.

15.01.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України, (а.п. 53-54).

Розглядаючи клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням підозрюваного та його захисника, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується: заявою представника ОСОБА_11 захисника ОСОБА_12 про злочин (а.п. 6); витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань віл 05.02.2016 року згідно якого 16.02.2009 року ОСОБА_8 під видом укладання контракту про інвестиційну діяльність, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 в сумі 124500 грн., чим завдав останньому матеріальні збитки у великих розмірах (а.п. 5); контрактом про інвестиційну діяльність від 16.02.2009 року укладений між ОСОБА_11 та підприємством ТзОВ «Свіча» в особі директора ОСОБА_8 (а.п. 7-9); рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.04.2013 року про визнання за ОСОБА_11 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та стягненні з ТзОВ «Свіча» 12748,8 грн. пені та 1372,50 коп. витрат по оплаті судового збору (а.п. 10-11); ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.09.2013 року про залишення вказаного вище рішення місцевого суду без змін (а.п. 12-13); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10.02.2016 року та протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 17.11.2018 року (а.п. 14-15; 20-22); протоколами допиту свідків ОСОБА_13 від 21.06.2017 року, ОСОБА_14 від 13.12.2018 року, та його додаткового допиту від 29.12.2018 року; ОСОБА_15 15.12.2018 року, ОСОБА_16 від 17.12.2018 року, ОСОБА_17 від 18.12.2018 року; ОСОБА_18 від 22.12.2018 року; ОСОБА_19 від 02.01.2018 року; ОСОБА_20 від 02.01.2018 року (а.п. 16-17; 23; 24; 25; 27-29; 32, 33, 40-41); договором купівлі-продажу квартири від 19.04.2010 року, укладеного між ТзОВ «Свіча» в особі директора ОСОБА_8 та ОСОБА_13 (а.п. 18); витягом із додатку №1 рішення виконкому від 21.07.2010 року №425 (а.п. 19); угодою про спільне будівництво житлового будинку в м. Івано-Франківську по вул. Горбачевського від 05.01.2008 року та додатку до неї №1 (а.п. 30-31); попереднім договором купівлі-продажу квартири від 11.03.2008 року, укладеного між ТОВ «Промбудсервіс» в особі директора ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (а.п. 34-38); висновками експерта №1.1-252/18 та №1.1-253/18 від 28.09.2018 року (а.п.42-43) тощо та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наявність вказаних доказів в матеріалах провадження, свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, тому посилання захисника на те, що слідчим не надано суду матеріалів, які містять відомості щодо обґрунтованості підозри, безпідставне.

В апеляційній скарзі апелянт фактично посилається на невинуватість ОСОБА_8 у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що, на його думку, не було належним чином досліджено слідчим суддею, проте на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Доводи апелянта в частині того, що для встановлення обґрунтованої підозри слідчий зобов`язаний був довести, що ОСОБА_8 шляхом обману заволодів грошима потерпілого, що завдало великої матеріальної шкоди, не є слушними, оскільки на даній стадії судового провадження слідчий суддя не вправі наперед приймати рішення по суті, зокрема щодо винуватості або невинуватості особи, підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Крім того, під час досудового розслідування можуть бути отримані нові докази, які можуть призвести до зміни повідомлення про вказану підозру.

Доводи апелянта в частині того, що слідчим та прокурором не доведено складові кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 настільки переконливо, щоб у суду, як неупередженого спостерігача, були підстави стверджувати, що справді є докази, які дають на даний час підозрювати вказану особу у вчиненні саме такого злочину, на думку колегії суддів спростовуються наданими суду доказами, що містяться в матеріалах провадження, що поза всяким розумним сумнівом переконливо свідчать про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Більш того, як й було зазначено апелянтом в апеляційній скарзі, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, то в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах, міститься достатньо інформації для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Доводи апелянта в частині відсутності ризиків, заявлених старшим слідчим в клопотанні, також не є слушними.

Так, перевіряючи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

На думку колегії суддів, докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики є реальними.

Колегія суддів доходить висновку, що при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею було встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які може здійснити ОСОБА_8 та на які вказує старший слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно нього.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів вважає, що слідчим суддею також обґрунтовано прийнято до уваги те, що 30.07.2018 року ухвалою слідчого судді на підставі клопотання слідчого було прийнято рішення про здійснення приводу ОСОБА_8 , оскільки останній неодноразово викликався для проведення слідчих дій, проте не з`являвся.

На підтвердження ухилення підозрюваного від явки до слідчого свідчать наявні в матеріалах провадження докази, зокрема розписка ОСОБА_8 в повістки про виклик наступного змісту: «У зв`язку зі станом здоров`я від проведення слідчих дій відмовляюсь. Повістку отримав 02.08.2019 року о 11-55 год.», а також роздруківки смс-повідомлень та викликів за допомогою мобільного зв`язку (а.п. 45-52).

Наведене свідчить про наявність ризиків, заявлених у клопотанні слідчого та безпідставність доводів апелянта в цій частині, оскільки слідчий суддя, застосовуючи такий вид запобіжного заходу як домашній арешт, виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні старшого слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків тощо, а також зі ступеня тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину.

Питання про неможливість застосування відносно ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, було належним чином мотивоване, що підтверджується змістом мотивувальної частини ухвали, з якої вбачається, що слідчий суддя це питання обговорив та навів мотиви прийнятого рішення.

В той же час, на думку колегії суддів, вирішуючи питання про задоволення клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово не залишати житло, слідчий суддя, належним чином не враховував дані про особу ОСОБА_8 , який на даний час працює, та не відсторонений від посади, тому заборона у виді цілодобового домашнього арешту буде мати негативні наслідки для інших осіб, що працюють на підприємстві, де підозрюваний займає відповідну адміністративну посаду.

Отже, з урахуванням викладеного, а також тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, колегія судді дійшла висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із чим вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло з 22-00 години по 06-00 годину.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого, зокрема: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину.

На думку колегії суддів, саме такий вид запобіжного заходу в змозі забезпечити як виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків, так й пропорційно обмежити його права, тому доводи апелянта в частині застосування до ОСОБА_8 , іншого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, рішення слідчого судді належить скасувати, клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати відносно ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло з 22-00 години по 06-00 годину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 198, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.01.2019 року про задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в рамках кримінального провадження №0000464, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши підозрюваному ОСОБА_8 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не міняти фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до Управління ДМС в Івано-Франківській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу апеляційного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби направити до органу Національної поліції за місцем відбування підозрюваним домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 16.03.2019 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5