Справа № 159/1176/19
Провадження № 1-кп/159/179/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001712 від 05 серпня 2018 року з угодою про примирення у цьому ж кримінальному провадженні, укладеною між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Новосілки Володимир-Волинського району Волинської області, українцем, громадянином України, з середньо-спеціальною освітою, одруженим, тимчасово безробітним, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України таким, що не має судимості,
в с т а н о в и в :
згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 , 04 серпня 2018 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на дворі будинку по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з дерев`яної лавки, що знаходиться на подвір`ї вказаного будинку, таємно викрав мобільний телефон марки «Nomi i281»,вартістю 505, 83 грн., у якому знаходились сім картки мобільних операторів «Київстар» та «МТС Україна», вартістю 50 грн. кожна, що належні потерпілій ОСОБА_5 , чим завдав останній майнової шкоди на вказану суму.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другого боку, 15 лютого 2019 року укладена угода про примирення.
За умовами вказаної угоди сторони констатують про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 ,підтвердив факти, зазначені у п. 1 угоди про примирення, а саме підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості - таємно викрав чуже майно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 185 КК України, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 .
Сторони дійшли примирення на наступних умовах:
Потерпіла ОСОБА_5 констатує, що на час підписання цієї угоди їй відшкодовано завдану шкоду, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 приносить потерпілій ОСОБА_5 щирі вибачення за спричинену майнову шкоду, внаслідок неправомірних дій, вказаних в п.1 даної угоди.
Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання,передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України, а саме у виді громадських робіт на строк 140 (сто сорок) годин.
Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).
Дана угода діє з моменту її підписання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №00001712 від 05 серпня 2018 року, на предмет наявності скарг обвинуваченого, поданих ним під час кримінального провадження.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Обвинувачений погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 15 лютого 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Угоду про примирення від 15 лютого 2019 року у кримінальному провадженні за №00001712 від 05 серпня 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 140 (сто сорок ) годин громадських робіт.

Початок відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз в сумі 715 ( сімсот п`ятнадцять грн.).

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «Nomi i281» imei НОМЕР_1 та НОМЕР_2 належний потерпілій ОСОБА_5 повернути останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому, потерпілій і прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1