703/3939/18
1-кп/703/461/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду, кримінальне провадження №1-кп/703/461/18 (справа №703/3939/18), провадження під час досудового розслідування №0001818, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2018 р. відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ковалиха, Смілянського р-ну., Черкаської області, українець, громадянин України, з повною середньою освітою, не одружений, працевлаштований на випробувальний термін на посаді складальника металоконструкцій в ДОНПРОМСЕРВІС, на утриманні має непрацездатну матір, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 17 вересня 2018 р. близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на вул. Вишнева в с. Ковалиха Смілянського району Черкаської області біля будинку за №9, на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , умисно наніс останньому невстановлену слідством кількість ударів руками в область обличчя та не менше п`яти ударів ногами в область тулуба потерпілого, в результаті чого останній отримав наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку із синцем лівого ока і крововиливом його білкової оболонки та численними саднами обличчя, які відповідно до висновку експерта № 05-6-01/413 від 11.10.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, яке передбачає кримінальну відповідальність за ч.2 ст.125 КК України, та узгоджується з попередньою кваліфікацією на досудовому розслідуванні.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, зазначив що не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Відповідно до ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, при цьому, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд кримінального провадження проводити без його участі, та приймаючи до уваги думку прокурора та обвинуваченого, які вважали за можливе розгляд кримінального провадження провести без участі потерпілого, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду кримінального провадження за його відсутності.

Під час роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, судом встановлено, що останньому зрозуміле викладене в обвинувальному акті обвинувачення, в якому він визнає себе винним у повному обсязі за наведених фактичних обставин, а тому не бажає надати покази щодо пред`явленого йому обвинувачення.

Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, під час проведення судового засідання прокурор Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , в зв`язку з визнанням вини обвинуваченим своєї вини та не оспорюванням обставин, які викладені в обвинувальному акті, звернулася з клопотання, з яким погодився обвинувачений ОСОБА_4 , про дослідження доказів у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які викладені в обвинувальному акті, обвинуваченим такі обставини визнаються та не оспорюються, при цьому добровільність його позиції не викликає сумнівів, роз`яснено обмеження права на оскарження в апеляційному порядку обставин, які ніким не оспорювалися під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на що учасники судового провадження погодилися, в зв`язку з чим, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність досліджувати докази щодо обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та з урахуванням відмови обвинуваченого від давання показань, обмежившись дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, що приймаються судом до уваги при призначенні покарання.

Виходячи з аналізу та оцінки показань учасників судового провадження, суд вважає доведеним обвинувачення та правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема як умисне легке тілесних ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за яке передбачено відповідальність за ч.2 ст.125 КК України.

Прокурор у судових дебатах при призначенні міри покарання просив застосувати обвинуваченому штраф в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, заходи забезпечення та витрати по справі відсутні.

Обвинувачений у судових дебатах та останньому слові свою вину у вчиненні злочину визнав, погодився з покаранням, зазначеним прокурором, щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до абз.2 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідально до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також визнає відсутність претензій з боку потерпілого матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України відсутні.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як злочин невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, а саме те, що кримінальне правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі; особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності притягувався за злочини проти власності, проте в силу ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, що свідчить про його виправлення; за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на даний час працевлаштований, має постійне джерела доходу, а також враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутні претензії від потерпілого, а також обставини, що обтяжують його покарання, приймаючи до уваги досудову доповідь працівника Смілянського МРВ з питань пробації, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить небезпеку для суспільства.

Враховуючи вищевикладені дані щодо ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу та наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає доцільним призначення йому основного покарання, зазначеного в санкції статті за цей злочин, а саме у виді штрафу в мінімальному розмірі, який в повній мірі відповідає характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, та буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого і запобіганню вчинення ним інших злочинів.

Підстав для застосування норм ст.69 КК України, під час судового розгляду судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлено, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1