Справа 556/1025/17
Номер провадження 1-кп/556/24/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 20

12.12.2018 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі колегії суддів: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілого - ОСОБА_12

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець матеріали об`єднаного кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженець с. Берестівка, Володимирецького району, Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не військовозобов`заного, не працює, раніше судимого 29.01.2007 року Чорноморським районним судом АР Крим за ч.3 ст. 289 КК України до 7 років позбавлення волі;

28.01.2013 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі;

- 29 .09.2015 року засуджений Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання в випробуванням, з однорічним іспитовим строком,-

За ч.4 ст. 187 КК України,-

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженець м. Рівне, житель АДРЕСА_2 , освіта неповна середня, не військовозобов`язаного, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, раніше судимого 24.06.2008 року Костопільським районним судом за ч.3 ст.187, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 3.12.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання,-

За ч.4 ст. 187 КК України,_

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном здійснили напад на ОСОБА_15 , поєднаний із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень розбій, при наступних обставинах.

16 січня 2017 року, близько 23 год., ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою, перебуваючи на подвір`ї господарства АДРЕСА_3 ,попередньо замаскувавши свою зовнішність, через вхідні двері проникли до будинку ОСОБА_12 , де з метою заволодіння його майном вчинили на нього напад із застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для здоров`я, що виразилось у нанесенні множинних ударів ножем, дерев`яним бруском, руками та ногами у різні частини тіла, чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, множинних ножових поранень лівого плеча,задньої поверхні лівого стегна, непроникаючого поранення грудної клітки, поперекової ділянки, закритої тупої травми грудної клітки, забою легень, органів середостіння, закритого перелому 4-го ребра справа, 8-9-го ребер зліва, закритої тупої травми живота, множинних розривів брижі тонкої кишки, множинних забоїв брижі тонкої кишки, внутрічеревної кровотечі середньої важкості, травматичний шок, обширних гематом і саден обличчя, травматичного ушкодження 1-2 -го зубів зліва зверху, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, носової кровотечі, що відповідно до висновку експертизи №63 від 15.03.2017 року відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння та заволоділи грошовими коштами в сумі 700 гривень, 17 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.01.2017 року, становить 470 гривень 37 копійок, ящиком пива «Свіжий розлив», в кількості 20 пляшок, вартістю 240 гривень, спричинивши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1410 грн. 37 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив свою вину у вчиненні розбою та пояснив, що 22.01.2017 року він був у с. Жовкині Володимирецького району. Із співмешканкою пішов у магазин, по дорозі його забрали працівники поліції і завезли у відділення поліції. Там били, примусили підписати якісь папери, тоді сказали, що відпустять додому.

16.01.2018 року був у батьків у с. Берестівка, допомагав по господарству. Потерпілого знає, відносини з ним нормальні, неодноразово ходив до нього. Однак 16.01.2017 року у ОСОБА_12 не був, ніякого розбою не вчиняв. Поліція потерпілого залякала, тому останній і наговорює на нього.

Коли відпустили з поліції, був у Київській області, з родичами не спілкувався. ОСОБА_14 бачив у 2013 році, відбували покарання в одній колонії. Іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не знав взагалі.

Обвинувачений ОСОБА_14 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, від дачі показань відмовився.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими, їх вина повністю доведена сукупністю доказів, що досліджені судом.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що він проживає одиноко, в АДРЕСА_3 . 16.01.2017 р., після 21 год., він почув стукіт у двері. Коли відчинив хату, у веранду зайшли двоє осіб із замаскованими обличчями. В одного з них впала маска, це був обвинувачений ОСОБА_14 . Інший співучасник, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, відразу ж почав вимагати гроші, погрожуючи гострим предметом, схожим на ніж. Наносив цим предметом удари в область тулуба, грудної клітки. Під час цього потерпілий зірвав з іншого співучасника матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, маску і побачив обличчя. Обвинувачений ОСОБА_14 також наносив удари ножем в руку, туловище, вимагаючи при цьому гроші. Від болю ОСОБА_12 впав на підлогу і втратив свідомість. Коли отямився ОСОБА_16 бив його кулаками в область голови, грудної клітки, живота. В подальшому хотів втекти на вулицю, однак ОСОБА_9 тримав вхідні двері знадвору і заштовхнув назад у будинок. Вже в прихожій ОСОБА_14 схопив його за куртку і притиснув до стіни, при цьому наніс декілька ударів ножем у стінку, біля голови, погрожував, вимагав гроші. ОСОБА_12 знову втратив свідомість, а коли отямився побачив, що в будинку все перевернуто, викрадено 700 гривень, 17 доларів США, документи на машину. Обвинувачений ОСОБА_14 наніс 6-8 ударів ножем у руку, туловище, бив кулаком в обличчя.

Ці показання потерпілого є послідовними, логічними, вони підтверджуються іншими доказами по справі.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він знав обвинуваченого ОСОБА_14 16.01.2017 року останній попросив його відвезти в село, до товариша. В машину ще сіли ОСОБА_9 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Це було біля 22 години. Привіз їх в с. Довговоля Володимирецького району. Вони всі троє пішли і через хвилин двадцять повернулися.

Потім поїхали в м. Кузнецовськ, обвинувачений ОСОБА_9 по дорозі, біля с. Суховоля, вийшов. Ніяких розмов між обвинуваченими не було, нічого з собою не мали.

Під час проведення впізнання особи за фотознімками, потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_14 , як особу, яку він бачив у себе в житловому будинку 16.01.2017 року, близько 22 год. (Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2017 р., т.2, а.с.108-110)

Також потерпілий впізнав іншу особу співучасника нападу, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження (Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2017 р., т.2, а.с.105-107).

У судовому засіданні ОСОБА_12 ще раз ствердив, що саме обвинувачені вчинили розбійний напад.

-Протоколом огляду місця події від 17.01.2017 року господарства та житлового будинку ОСОБА_15 , що в АДРЕСА_4 , з якого вбачається, що у веранді будинку виявлено плями бурого кольору, зовні схожі на кров; предмет, схожий на відломлену частину руків`я ножа; куртку з плямами бурого кольору та наскрізними порізами. У коридорі будинку ОСОБА_15 виявлено газету із фрагментом сліду взуття, дерев`яний брусок та частинами шпалери.

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2017 р., під час якого потерпілий розповів, що 16.01.2017 року, вечером, до нього у веранду житлового будинку зайшли двоє осіб із замаскованими обличчями. Це був ОСОБА_14 і особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження. Останній почав йому погрожувати гострим предметом, вимагав гроші, а потім наносив удари в ділянку правої сторони тулуба та грудної клітки. В подальшому ОСОБА_14 , маючи при собі предмет схожий на ніж, також почав наносити ОСОБА_12 удари в ділянку лівої сторони тулуба, лівої руки та ноги, при цьому вимагаючи грошові кошти. Від болі потерпілий впав на підлогу і втратив свідомість. В подальшому ОСОБА_14 наносив йому удари кулаком в область голови, грудної клітки та живота. Через певний час ОСОБА_12 хотів вийти з будинку, покликати на допомогу, однак не зміг відкрити вхідні двері, які ногою підпирав ОСОБА_9 . Останній заштовхав його назад у приміщення будинку. Потім його схопив за куртку ОСОБА_14 і притиснув до лівої стінки коридору. При цьому наніс декілька ударів ножем у стінку біля голови потерпілого, погрожував, вимагав повідомити, де зберігаються грошові кошти.

-На фототаблицях до даного Протоколу зображено як потерпілий ОСОБА_12 демонструє за допомогою муляжа, як саме і куди ОСОБА_14 та інша особа наносили йому удари, як саме ОСОБА_9 тримав вхідні двері, не випускаючи його з будинку, як заштовхував назад у будинок. Також ОСОБА_12 вказав на місце, де знаходились гроші та документи на машину, які були викрадені під час розбійного нападу.

-Протоколами проведення слідчого експерименту від 20.01.2017 року, де свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 розповіли і показали недобудований будинок в АДРЕСА_5 , де висадили ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та іншу особу, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження. Також вказали, що останні пішли в напрямку господарства №29, що по вулиці 40-річчя Перемоги;

Як вбачається з Висновку експерта №63 від 15.03.2017 року, у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження в вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, множинних (7) ножових поранень:лівого плеча (4), задньої поверхні лівого стегна (1), непроникаючого поранення грудної клітки (1), непроникаючого поранення поперекової ділянки (1), закритої тупої травми грудної клітки, забою легень, органів средостіння, закритого перелому 4-го ребра справа, 8-9-го ребер зліва, закритої тупої травми живота, множинних розривів (6) брижі тонкої кишки, множинних забоїв брижі тонкої кишки, внутрічеревної кровотечі середньої важкості, травматичного шоку 111 ст., обширних гематом і садин обличчя, травматичного ушкодження 1-2-го зубів зліва зверху, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, носової кровотечі.

Вказані тілесні ушкодження в вигляді множинних розривів брижі тонкої кишки з внутрішньою черевною крововтечею виникли від дії тупого предмету, можливо, внаслідок ударів руками, ногами або дерев`яним бруском в термін вказаних в постанові і які згідно п.2.1.3. « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя на момент їх заподіяння.

Тілесні ушкодження в вигляді переломів ребер виникли від дії тупого предмету, можливо, внаслідок ударів руками, ногами, або дерев`яним бруском в термін вказаний в постанові і які згідно п. 2.2.2. « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до розряду середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень спричинивших довготривалий розлад здоров`я.

Тілесні ушкодження в вигляді ножових поранень кінцівок, грудної клітки та поперекової ділянки виникли від дії колюче-ріжучого знаряддя, можливо, від декількох ударів ножем /ми/ в термін вказаний в постанові, травматичні ушкодження 1-2 -го зубів верхньої щелепи зліва, закритий перелом кісток носа виникли від дій тупого предмету, можливо від ударів руками або ногами в термін вказаний в постанові і які згідно п. 2.3.3. « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Тілесні ушкодження в вигляді гематом та садин обличчя виникли від дії тупого предмету, можливо, від ударів руками або ногами в термін вказаний в постанові і які згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» / відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень.

Згідно Висновку судово-медичної експертизи речових доказів №42-мк від 07.03.2017 року, на куртці ОСОБА_12 виявлені колото-різані пошкодження тканини, розташовані: два в середній третині лівої полиці; одне в середній третині спинки справа; одне в верхній третині задньої поверхні лівого рукава; одне у верхній чверті лівого рукава по задній поверхні; одне в середній третині лівого рукава по задній поверхні та два по передній поверхні. Дані колото-різані пошкодження тканини спричинені внаслідок якнайменше п`яти травматичних дій плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа, та могли бути спричинені клинком ножа-піки, представленого на експертизу, а рівно і від дії іншого колюче-ріжучого травмуючого знаряддя з подібними конструктивними характеристиками клинка.

Вказані висновки експертів повністю підтверджують показання потерпілого щодо локалізації ударів та механізму їх утворення.

Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04), суд при оціненні доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і «така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд, згідно ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вказані докази, що досліджувались судом, зібрані в порядку, встановленому ст.. 93 КПК України, є належними, допустимими, достовірними, узгоджуються між собою і в своїй сукупності повністю доводять вину обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

При цьому суд не приймає до уваги твердження обвинувачених, що вони не вчиняли розбою, оскільки вони повністю спростовані наведеними доказами.

Окрім того, під час проведення слідчого експерименту сам ОСОБА_9 розповів, що 16.01.2018 року до нього зателефонував ОСОБА_14 і вони домовилися пограбувати ОСОБА_12 . Потім вони разом з співучасником, відносно якого виділені матеріали в окреме провадження, поїхали в с. Довговоля. ОСОБА_14 з даною особою зайшли в будинок потерпілого шукати гроші, а він залишився тримати вхідні двері. Чув як ОСОБА_12 , запитував, за що його б`ють. Через деякий час ОСОБА_14 покликав ОСОБА_9 в будинок і він в коридорі, з правої сторони від вхідних дверей, на підлозі, побачив ОСОБА_12 ,, який був у крові. Зрозумів, що потерпілому нанесли ушкодження ножем, оскільки в нього з ноги йшла кров. (Протокол проведення слідчого екперименту від 22.01.2017 р. (т.2 а.с. 126-128))

Твердження ОСОБА_9 , що його били, примусили давати такі пояснення є надуманими, нічим не підтвердженими. Суд вважає їх наданими з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Непослідовними, плутаними та нелогічними є показання і свідка ОСОБА_19 про те, що він бачив ОСОБА_9 у батьків в с. Берестівка, 16.01.2017 року після 21 год. Зокрема, останній не зміг пояснити в зв`язку з чим запам`ятав ці події і чому саме тепер вирішив дати такі покази, раніше йому було це не цікаво.

Крім того, показання ОСОБА_19 спростовані сукупністю інших доказів по справі. Враховуючи дружні стосунки між ОСОБА_19 та батьком ОСОБА_9 , що свідок підтвердив і в судовому засіданні, суд розцінює показання ОСОБА_19 як такі, що спрямовані на звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності і не бере їх до уваги.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що винність обвинувачених «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , вірно кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Як вбачається з п.п.6, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки). При розбої насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно.

При обранні міри покарання суд, згідно ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_9 ,, ОСОБА_14 , згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_9 , ОСОБА_14 вчинили особливо тяжкий злочин, раніше судимі, вини не визнали. Обвинувачений ОСОБА_9 негативно характеризується, обвинувачений ОСОБА_14 посередньо.

У строк покарання ОСОБА_9 , слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 16 червня 2017 року, ОСОБА_14 з 22.01.2017 року, на підставі п «в» ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (день за два), де зазначено, що у строк попереднього ув`язнення включається тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Як зазначено у Правовому висновку Великої Палати Верховного Суду ( Постанова від 29.08.2018 року, справа №663/573/17), який є обов`язковим до застосування:

п.65 - вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і З ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону;

п. 105 - якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838- VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі;

п.106 - якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню піддягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ. В такому разі Закон № 838- VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046- VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

І поскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_14 вчинили злочини до 20 червня 2017 року, а саме 16.01.2017 р., то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону№ 838- VIII.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_15 суд констатує слідуюче:

Згідно ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. (ч. 1 ст. 1177 ЦК України)

Згідно Висновку експерта № 63 від 15.03.2017 року, потерпілому ОСОБА_12 внаслідок злочину заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

Останній знаходився на стаціонарному лікуванні з 17.01.2017 р. по 03.02.2017 р. На придбання ліків, медичних препаратів під час лікування ОСОБА_12 витратив 7004 грн. 72 коп., що стверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №383, копіями фіксальних чеків з аптеки, повідомленнями КЗ «Володимирецька центральна районна лікарня». Розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, становить 1410 грн. 37 коп.

Таким чином слід стягнути з ОСОБА_14 ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_12 по 2805 грн. матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

З приводу стягнення моральної шкоди, суд констатує слідуюче:

Як зазначено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

А тому враховуючи, характер та обсяг страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, суд рахує за правильне стягнути з ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_15 50000 грн., . ОСОБА_9 30000 грн. моральної шкоди, що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, з обвинуваченувачених ОСОБА_14 ОСОБА_9 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у справі, з огляду на таке.

Як вбачається з ч.5 ст.128 ЦПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки питання стягнення судового збору не врегульовані чинним КПК України, застосуванню до даних правовідносин підлягають норми ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Так, у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач у даному провадженні звільнений від сплати судового збору, керуючись п.1.1 ч.2 ст.4, п.6) ч.1 ст.5, ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 704 грн. 80 коп. з кожного.

Також слід стягнути з ОСОБА_14 ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів, згідно ст. 124 КПК України, в рівних частках, по 1/3 частині, що становить по 660 грн. 43 коп. з кожного.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України і призначити покарання дев`ять років позбавлення волі, із конфіскацією майна.

Міру покарання ОСОБА_9 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати засудженому ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 16 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції закону № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року).
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 до набрання вироком суду законної сили залишити - тримання під вартою.

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України і призначити покарання одинадцять років позбавлення волі, із конфіскацією майна.

Міру покарання ОСОБА_14 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати засудженому ОСОБА_14 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції закону № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року).
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_14 до набрання вироком суду законної сили залишити - тримання під вартою.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_12 - 2805 (дві тисячі вісімсот п`ять) грн. матеріальних збитків, 30000 (тридцять тисяч) грн.- моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_12 - 2805 (дві тисячі вісімсот п`ять) грн. матеріальних збитків, 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.- моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів по 660 грн. 43 коп. з кожного, в рівних частках.

Стягнути з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 на користь держави по - 704,80 грн. судового збору, з кожного.

Речові докази: газету в фрагментом сліду взуття, що поміщений до СП №1841240; 2 предмети, зовні схожі на руків`я ножа, що поміщений до СП №3652442; 3 мікрооб`єкти, схожі на волосся, що поміщені до СП 3652441; частину шпалер з фрагментом сліду взуття, що поміщено до СП № 1721043; 11 фрагментів слідів рук, що поміщені до СП №1796092; 2 фрагменти сліду взуття, що поміщено до СП № 1841239; дерев`яний брусок зі слідами, зовні схожими на кров; 2 мікрооб`єкти, схожі на волосся, що поміщено до СП №3652433; два гіпсових зліпки взуття, що поміщено до СП №1699779; металевий ніж невеликого розмір у вигляді піки із дерев`яною рукояткою, який поміщено до СП № 0019887 знищити;

Мобільний телефон марки Nокіа 1280, що поміщено до СП № НОМЕР_1 та автомобіль марки «HUNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_17 .

Куртку зимову повернути власнику ОСОБА_12 .

Мобільний телефон марки FLY FF 178, з двома сім картами; мобільний телефон марки Nокіа 101 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3