279/4864/18
1-кс/279/1742/18
У Х В А Л А
іменем України
27 листопада 2018 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся зі скаргою на бездіяльність керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до його повідомлення від 04.09.2018 року.

Вказав, що 04.09.2018 року звернувся до керівника прокуратури зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_5 та його дочки ОСОБА_6 , які в апеляційній скарзі на судове рішення по цивільній справі зазначили неправдиві відомості, що є, на думку скаржника, підробленням апеляційної скарги, що принизило його честь та гідність, однак відомості за його зверненням до ЄРДР внесено не було, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вчиненні відносно нього неправомірні дії до відповідальності не притягнуто.

В судовому засіданні скаржник доводи своєї скарги підтримав та пояснив, що він звертався до поліції з заявою про те, що вказані в скарзі особи підробили апеляційну скаргу, підтвердженням чого є той факт, що судом апеляційної інстанції в її задоволенні було відмовлено. Оскільки його дочка ОСОБА_6 продовжує вчиняти відносно нього неправомірні дії, він бажає, щоб її було притягнуто до відповідальності. Однак, і поліція і прокурор цей злочин приховали і відомості про вчинену підробку до ЄРДР не внесли. Бажає, щоб його заява була задоволена.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що проведеною за зверненням скаржника перевіркою в діях вказаних ним осіб не було встановлено складу злочину.

Вислухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, надані прокурором матеріали наглядового провадження №67-17, встановлено наступне:

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі: ЄРДР) у визначений КПК України строк, є видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК.

Статтею 214 КПК України закріплено обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ч.1 ст.214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що до внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування не передбачено можливості збору даних, що можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення (окрім проведення огляду місця події у невідкладених випадках), то подана заява, повідомлення мають містити достатні відомості про вчинення конкретного кримінальне правопорушення.

В той же час, вказана норма не містить заборони невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, якщо зроблені заява, повідомлення не містять достатніх відомостей, що можуть свідчити про вчинення певного кримінального правопорушення.

Підтвердженням вказаного висновку є сам факт існування інституту оскарження такої бездіяльності як невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку глави 26 КПК України, норми якого не передбачають прийняття слідчим суддею безальтернативного рішення щодо задоволення скарги такого виду, а відповідно до положень ст.307 КПК України передбачають можливість прийняття рішення, серед інших, і про відмову у задоволенні скарги.

Крім цього, прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та внесення відповідних відомостей до ЄРДР не є тотожними поняттями.

Перше - прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення, передбачає отримання та фіксування надходження відповідного звернення до відповідного органу, а друге - внесення відомостей до ЄРДР, передбачає прийняття процесуального рішення про наявність у повідомленні обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та початок його розслідування.

До того ж, такі дії можуть вчинятись різними суб`єктами. Якщо прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення можуть здійснюватись слідчим, прокурором або іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень, то внесення відомостей до ЄРДР може бути здійснено лише слідчим або прокурором.

Дві перших стадії завжди передують третій, однак не завжди мають нею завершуватись.

Обов`язку слідчого або прокурора щодо внесення заяви (повідомлення) до ЄРДР кореспондується обов`язок суб`єкта звернення викласти обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 року №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз положень ст.214,ч.5 КПК України, яка зазначає зміст відомостей, що вносяться до ЄРДР, дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка звернулась з відповідною заявою, зобов`язана викласти в ній обставини таким чином, щоб орган, до якого надійшла така заява, мав можливість переконатись в тому, що кримінальне правопорушення дійсно було вчинено і вчинено саме кримінальне правопорушення, а не лише таке існує в уяві особи, яка звернулась з повідомленням, або його вчинення нею лише припускається.

Із поданої скаржником заяви вбачається, що він 04.09.2018 року звернувся до керівника місцевої прокуратури зі скаргою, в якій повідомив про те, що 17.08.2018 року звертався до місцевого підрозділу поліції зі скаргою, на яку 31.08.2018 року отримав відповідь, яка його не задовольнила. Він повідомляв про те, що його дочка ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_5 підробили апеляційну скаргу, в якій зазначили неправдиві відомості щодо нього та стану його здоров`я, тому він вимагав провести розслідування підроблення апеляційної скарги. В своїй скарзі до керівника прокуратури також ставив вимогу про притягнення вказаних осіб до відповідальності. За результатами розгляду його скарги його було повідомлено про те, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням відсутні, з чим він не погоджується та в поданій до суду скарзі просить таке повідомлення скасувати, оскільки прокурор під час розгляду його звернення проявив бездіяльність.

В судовому засідання скаржник вимоги скарги уточнив, зазначивши про те, що він бажав, щоб зазначені в скарзі винні особи дочка та її адвокат, були притягнуті до відповідальності за підроблення поданої ними апеляційної скарги.

Чинним Кримінальним кодексом України передбачено відповідальність адвоката за складання чи видачу завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збут посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи, за частиною 2 статті 358 КК України. Інші особи, які не вказані в частинах 1-2 ст.358 КК України як спеціальні суб`єкти такого злочину, несуть відповідальність лише за використання завідомо підробленого документа.

Згідно примітки до ст.358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Скаржник в своєму зверненні наполягає на внесенні до ЄРДР відомостей про підроблення адвокатом та особою, якій таким адвокатом надавалась правова допомога, апеляційної скарги, яка полягала в тому, що до такої скарги були внесені недостовірні відомості щодо особи скаржника як учасника цивільного процесу.

Оскільки апеляційна скарга є формою приватного звернення учасника судового процесу на стадії перегляду судових рішень, то вона не може вважатись офіційним документом в розумінні примітки до ст.358 КК України, отже бути предметом вказаного злочину, а дії осіб, які внесли до такого звернення неправдиві відомості, не містять в собі складу зазначеного злочину.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що в своєму повідомленні від 04.09.2018 року скаржник не навів будь-яких достовірних відомостей про вчинення адвокатом ОСОБА_5 та приватною особою ОСОБА_6 такого злочину як підроблення офіційного документу чи використання підробленого офіційного документу, які мали б бути внесені до ЄРДР за ст.358 КК України, тому суб`єкт оскарження дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для внесення таких відомостей до ЄРДР.

За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 306, 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.09.2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Копія згідно оригіналу