Провадження №1-кс/127/6093/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю захисника ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України.
Адвокат ОСОБА_3 мотивував клопотання тим, що ОСОБА_4 було затримано незаконно і необґрунтовано та з суттєвими порушеннями вимог Конституції України, Кримінально Процесуального Кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виходячи з наступного. Затримання ОСОБА_4 відбувалося без дотримання вимог статті 208 КПК України, яка має вичерпний перелік підстав для затримання особи. Зокрема, ОСОБА_4 не застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, що підтверджується тим, що інформація про можливий злочин надійшла до органу досудового розслідування ще аж у квітні 2018 року, а відомості до ЄДРДР в порядку статті 214 КПК України були внесені 24.04.2018 року. ОСОБА_4 також не може вважатися таким, який був затриманий безпосередньо після вчинення злочину, оскільки ознака безпосередності пов`язується зі спливом короткого проміжку часу від події злочину до часу затримання. На ОСОБА_4 не вказували ані свідки, ані будь-які інші особи, а також відсутня будь-яка сукупність очевидних ознак, які б на момент затримання вказували б саме на ОСОБА_4 , як на особу, яка вчинила злочин. Отже, жодні підстави передбачені статтею 208 КПК України на момент затримання ОСОБА_4 були повністю відсутні. Просив звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, через незаконність і необґрунтованість його затримання в порядку ст. 208 КПК України, яке відбулося 11.04.2019 року, та було вчинене слідчим в ОВС СВ УСБУ у Вінницькій області

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
ОСОБА_4 в судовому засіданні думку адвоката підтримав.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні зазначили, що клопотання необґрунтоване, оскільки ОСОБА_4 було затримано у відповідності з кримінально-процесуальним законодавством України, а тому відсутні підстави звільнення з-під варти ОСОБА_4 .
Вислухавши пояснення захисника, підозрюваного, слідчого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 24.04.2018 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

11.04.2019 ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, тяжкого злочину, який становить значну суспільну небезпеку, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Підозра оголошена ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколами оглядів від 22, 23, 24 січня, 23, 26, 28 лютого 2019 року, відповідно до яких з електронної поштової скриньки ОСОБА_4 на електронну поштову скриньку ОСОБА_12 відправлялись товарно-супровідні документи на описані вище товари щодо їх вивезення до РФ та подальшої доставки на тимчасово окуповану територію; протоколом за результатами проведення за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 29.01.2019, відповідно до якого ОСОБА_4 обговорює обставини доставки товарів на тимчасово окуповану територію; протоколом обшуку від 11.04.2019 відповідно до якого на жорсткому диску ПЕОМ, яким користувався ОСОБА_4 , виявлені електронні документи щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Форс Плюс»; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.04.2019, який підтвердив використання ОСОБА_4 вказаним вище ПЕОМ, та іншими матеріалами, отриманими у встановленому порядку під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Слідчим суддею, з досліджених матеріалів кримінального провадження та клопотання адвоката встановлено, що захисником ОСОБА_3 в судовому засіданні та у клопотанні в порядку ст. 206 КПК України не надано належних та достовірних доказів того, що затримання ОСОБА_4 та складання відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відбувалося з порушенням вимог ст.ст. 207-210 КПК України.

Відповідно до п. 10, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено, що ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, є порушенням незалежності та самостійності суду.

Отже, слідчий суддя, враховуючи вищевказане, приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання є необґрунтованим, а тому підстави для звільнення з-під варти підозрюваного ОСОБА_4 відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя