справа № 489/3136/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/83/19
УХВАЛА
Іменем України

16 травня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красноармійськ Саратовської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

встановив:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а саме переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшилися та не змінилися.

На підтвердження вказаних ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює, заходів до працевлаштування не вживав, постійного джерела прибутку не має, також не має і міцних соціальних зв`язків, характеризується посередньо.
За таких обставин, на думку прокурора, обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу не забезпечить ним належної поведінки з виконання процесуальних обов`язків та не наддасть можливості запобігти вказаним ризикам.
Захисник та обвинувачений в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити та задовольнити їхнє клопотання про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказуючи на недоведеність заявлених прокурором ризиків та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, визнання вини обвинуваченим, дослідженням у попередньому складі суду майже усіх доказів, а також наявності в обвинуваченого родини, постійного місця проживання та необхідності відновлення стану здоров`я.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, оскільки прокурором доведено суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює, заходів до працевлаштування не вживав, постійного джерела прибутку не має, характеризується посередньо. При цьому, суд враховує, що за клопотанням захисту судовий розгляд розпочато з початку та в справі докази не досліджувалися.
За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суд вважає доведеним наявність ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
Доводи обвинуваченого про відсутність в слідчому ізоляторі умов для лікування, суд до уваги не приймає, оскільки дане питання не відноситься до повноважень суду.
З огляду на наведене, клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 14 липня 2019 року (включно).
У задоволенні клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1