Справа № 204/7148/18
Провадження № 1-в/204/9/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань подання в.о. начальника Дніпропетровської УВП (№4) про застосування пільг згідно ст. 81 КК України,

за участю: прокурора: ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника установи ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду перебуває подання в.о. начальника Дніпропетровської УВП (№4) про застосування пільг згідно ст. 81 КК України до ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник установи ОСОБА_5 суду пояснив, що подання було направлено до суду ще до накладення стягнення. Висновок про доцільність застосування до засудженого умовно дострокове звільнення не скасований. З 04.01.2017 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги ДУВП №4, електриком працює приблизно з березня 2017 року. Вважає, що подання подано передчасно, оскільки до ОСОБА_6 було застосоване дисциплінарне стягнення, яке на сьогодні погашене.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання, оскільки воно є передчасним. Характеристика складена з формальним підходом.

Захисник ОСОБА_4 вважає, що є всі підстави для застосування до засудженого ОСОБА_6 вимог ст. 81 КК України. Є комісія, яка зібралася та зробила свій висновок. Засуджений ОСОБА_6 не має доган, а має заохочення. Відомостей, які б перешкоджали для розгляду справи відсутні. Справа про оскарження дій працівників ДУВП № 4 адміністративним судом не призначена.

Засуджений ОСОБА_6 просив задовольнити подання, просить застосувати до нього ст. 81 КК України. Скоєний злочин усвідомим, у скоєному злочині розкаюється, вважає, що він виправився.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Судом встановлено, що вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України і призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. Зараховано до терміну покарання знаходження ОСОБА_6 під вартою з моменту його затримання 10 лютого 2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2016 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 10 лютого 2016 року по 06 грудня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року набрав законної сили 06 грудня 2016 року.
08 грудня 2017 року розглядалися матеріали відносно засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покарання. У зв`язку з тим, що в поведінці засудженого ОСОБА_6 не відбулося відповідних стійких змін, а саме те, що останній став на шлях виправлення судом у задоволенні даного клопотання було відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року залишено без змін.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Вимогами ч.2 ст. 67, ч.2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.
Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.
Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
З досліджених доказів вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбув встановлену законом частину строку покарання.
Згідно характеристики від 11.01.2019 року, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.02.2016 року. Під час тримання у Дніпровській установі виконання покарань № 4 характеризується посередньо, вимог режиму утримання не допускав, стягнень не має. З 04.01.2017 року відбуває покарання в складі господарчої обслуги ДУВП №4. За період відбування покарання характеризується добре. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, а також виявлення розумної ініціативи має три заохочення правами начальника установи, про те порушив вимоги режиму відбування покарання, а саме в особливих речах засудженого було виявлено та вилучено металеву відмичку, за що було накладене дисциплінарне стягнення. Працевлаштований робітником бригади електриків установи. До праці відноситься сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу, приймав активну участь у капітальному ремонті 5-го поверху 10-го корпусного відділення та косметичного ремонту 5-го корпусного відділення. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безініціативно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Приймав активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Правова просвіта», що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. До виховних заходів відноситься відповідально. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень. Зв`язки з рідними цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається.
Згідно витягу з наказу начальника установи від 04.01.2017 року за № 392 ОСОБА_6 зарахований до складу господарчої обслуги установи на посаду пекаря кухні другого розряду.
ОСОБА_6 25.10.2017 року звернувся з заявою до начальника ДУВП № 4 про те, що відповідно до ст. 197 КВК України просить не застосовувати до нього ст. 82 КК України, та згідно з витягу з протоколу № 20 від 25.10.2017 року йому було відмовлено в направленні до суду матеріалів для застосування до нього ст. 82 КК України.
Аналізуючи данні матеріали, суд критично ставиться до характеристики на засудженого ОСОБА_6 , оскільки засуджений ОСОБА_6 зарахований до складу господарчої обслуги установи на посаду пекаря кухні другого розряду, відомостей же про зарахування в березні 2017 року засудженого на посаду електрика матеріали не містять. Крім того, суд враховує й відсутність у ОСОБА_6 відповідної фахової освіти, проходження будь-яких курсів підвищення кваліфікації, навчання та відсутність допуску до роботи з електроустаткуванням.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_6 має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Має догану за вилучення забороненого предмета (відмичка) від 05.10.2018 року, яка знята в порядку заохочення.

Відповідно до ч. 7 ст. 102 КВК України, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із наказом Міністерства юстиції України № 460/5 від 18 березня 2013 року «Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», ув`язненим і засудженим забороняється виготовляти, зберігати і користуватися предметами й речами, забороненими для передачі ув`язненим і засудженим, а також для користування та зберігання при собі.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 , будучі обізнаним про заборону мати при собі заборонений предмет, нехтуючи Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів, та будучи попередженим про недопустимість порушення таких правил, умисно допускає їх порушення та порушення вимог режиму, що не заперечує в судовому засіданні.

Сам факт, що засуджений за час відбування покарання з лютого 2016 року має три заохочення за сумлінне ставлення до праці не може свідчити, що він став на шлях виправлення.
Дані про стан здоров`я, відсутність даних про заохочення та стягнення мають значення для вирішення клопотання про умовно-дострокове звільнення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті відповідного рішення. При цьому суд враховує поведінку засудженого щодо всього строку відбування покарання, а не лише незначний відрізок часу перед поданням клопотання.
В судовому засіданні не встановлені обставини, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі. Поведінка засудженого не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених та бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні не надано інших доказів виправлення засудженого ОСОБА_6 , а тому відсутні підстави для застосування пільг згідно ст. 81 КК України стосовно ОСОБА_6 визначені.
На підставі викладеного та керуючись ст. 6 КВК України, ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання в.о. начальника Дніпропетровської УВП (№4) про застосування пільг згідно ст. 81 КК України стосовно ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1