ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1651/18

Провадження № 1-кп/568/33/19

"21" березня 2019 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000369 від 10.11.2018 року і угоду про примирення потерпілого з підозрюваним від 14.11.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, непрацюючої, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, не судима, у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,
встановив:
в період часу з 05 листопада 2018 року по 10 листопада 2018 року, ОСОБА_4 перебувала у житловому будинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , де разом із власником господарства розпивали алкогольні напої. Так, 10 листопада 2018 року близько 07 години 00 хвилин, після розпивання спиртних напоїв у ОСОБА_4 виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом крадіжки грошових коштів, які перебували в кишені куртки, що розміщувалась у кімнаті житлового будинку ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_4 , перебуваючи у житловій кімнаті, скориставшись відсутністю спостереження з боку власника майна та інших сторонніх осіб, підійшла до куртки ОСОБА_5 , з кишені якої з корисливих мотивів, таємно, умисно викрала грошові кошти в сумі 600 грн. В подальшому ОСОБА_4 помістила грошові кошти у кишеню своєї куртки та залишила господарство ОСОБА_5 , попрямувавши до місця свого проживання, що в с.Хотин, Радивилівського району, Рівненської області. Таким чином ОСОБА_4 привласнила та частково розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяла матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 600 гривень. Вказані дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
14.11.2018 року потерпілий ОСОБА_5 з одного боку та підозрювана у цьому провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України в м. Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с.8-10).
Відповідно до змісту укладеної угоди, 12.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (а.с.8-10).
В угоді про примирення від 14.11.2018 року зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, її активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення нею нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_4 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення. Спричинена шкода потерпілому ОСОБА_5 відшкодована шляхом повернення викрадених коштів (а.с.8-10).
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченій слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просила укладену угоду про примирення з потерпілим від 14.11.2018 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнала себе виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Зі слів обвинуваченої ОСОБА_4 , укладення угоди про примирення з потерпілим ОСОБА_5 з її сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно неї примусу чи насильства. Також, ОСОБА_4 пояснила суду, що вона цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України про те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують і вона має право мовчати і даний факт немає для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між нею та потерпілим, передбачені ст.473 КПК України та розуміє характер інкримінованого їй обвинувачення та узгодженого виду покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 угоду про примирення, він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілого з підозрюваною, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в потерпілого та обвинуваченої повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим і підозрюваною з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Угода про примирення за змістом укладена відповідно до ст. 471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згоду підозрюваного та потерпілого на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченої в разі її невиконання.
Обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є юридично вірною.
Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, які підлягають вирішенню судом, на досудовому слідстві не застосовувалися, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -
ухвалив:
затвердити угоду про примирення від 14.11.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про примирення, визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Речові докази - грошові кошти в сумі 309 (триста дев`ять) гривень, вважати повернутими ОСОБА_5 згідно збережної розписки.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1