У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бурханівка, Снігурівського району, Миколаївської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, в кримінальному провадженню № 0000781 від 24.11.2018 р.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого СВ Новоодеського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26.11.2018 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в суді першої інстанції встановлено факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Проте, слідчим суддею пiдмiнено поняття обґрунтованості підозри правовою кваліфікацією дій підозрюваного. Так, на стадії досудового розслідування у не завершеному кримінальному провадження слідчий суддя вийшов за межі повноважень, передбачених ст.194 КПК України, надав оцінку кваліфікації дій підозрюваного та дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Зробивши висновок про неправильність кваліфікації дій підозрюваного слідчий суддя взагалі не дослідив підстави, які зазначені у п.п.2, 3 ст.194 КПК України.

Вказує, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не враховано дані які характеризують особу підозрюваного, а саме те що він ніде не працює, не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, характеризується негативно.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 23.11.2018 р. близько 23.15 год. він, діючи за попередньою змовою з п`ятьома невстановленими особами, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, на автомобілі марки ВАЗ 2109 прибули до будинку, розташованому по АДРЕСА_2 . Залишивши в провулку автомобіль, ОСОБА_7 з трьома невстановленими особами вийшли із автомобіля, та надягнувши на обличчя заздалегідь приготовані бафи, попрямували до будинку ОСОБА_10 .
ОСОБА_7 та невстановлена особа, відчинивши металеву хвіртку, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 правою ногою, із застосуванням фізичної сили, вибив вхідні двері до приміщення літньої кухні та разом із невстановленою особою проник у приміщення, в якому в цей час на ліжку знаходився потерпілий ОСОБА_10 . Невстановлена особа підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , схопив його руками, силою підійняв та виштовхав на територію подвір`я, де наніс потерпілому долонею руки два удари, спричинивши тілесні ушкодження, від чого останній побіг у невідомому напрямку.
Після цього ОСОБА_7 разом із невстановленою особою повернулись до приміщення кімнати літньої кухні, де реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, за наслідками пошуку цінних речей відкрито заволоділи майном, а саме: електроконвектором настільним марки «Сатурн», телевізором плазмовим марки «LG», пилососом марки «LG», бензиновою косою марки «Forte» та мобільним телефоном, марки «Нокіа», завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в обґрунтування вказав що, підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, є обґрунтованою та повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, вказаний злочин, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, наявні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя вказав, що прокурором не доведено, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 саме особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тому слідчий суддя позбавлений можливості оцінки існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу, в тому числі і більш м`якого, ніж той, що зазначений у клопотанні. Тому не має підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя при недоведеності прокурором обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, прийшов до правильного висновку, про необґрунтованість підозри, що підтверджується матеріалами клопотання та судового провадження.

Так, зі змісту клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вбачається що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочином, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло.

При цьому, у повідомленні про підозру ОСОБА_7 та в клопотанні слідчого, зазначено, що невстановленою особою, що діяв разом із ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 нанесено долонею руки два удари, чим спричинено тілесні ушкодження, від чого останній побіг у невідомому напрямку, взагалі не зазначено, що напад на потерпілого ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном поєднувався із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою спричинення такого насильства, що є обов`язковою ознакою розбою.

За такого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про не відповідність клопотання слідчого, в якому не викладено фактичних обставин, які б давали підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні саме особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Враховуючи, що прокурором наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 саме особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, не доведено, слідчий суддя був позбавлений можливості оцінити існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та застосувати до підозрюваного будь-який запобіжний захід, в тому числі і більш м`який, ніж той, що зазначений у клопотанні. Тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апелянта, про те, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та вдався до правової оцінки дій підозрюваного ОСОБА_7 є не обґрунтованими. Оскільки, відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

За такого, слідчий суддя перевіряючи обставини, які зазначив в клопотанні слідчий на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, діяв в межах своїх повноважень.

Оскільки в клопотанні слідчого та повідомленні про підозру ОСОБА_7 не викладено фактичних обставин, які б свідчили про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні саме особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого, з огляду на положення ч.1, ч.2 ст.194 КПК України.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 376, 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді