ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 592/704/17 Номер провадження 11-кп/814/205/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.187 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5
за участі прокурора - ОСОБА_6
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Жовтневе Білопольського району Сумської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимий, останній раз:
- 29.04.2013 Білопільським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 3 місяць позбавлення волі. 12.09.2016 звільнений з місць позбавлення волі,
засуджений за:

- ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №838-УІІІ від 26.11.2015) зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 18.11.2016 по 21.11.2016 та з 24.11.2016 по 19.03.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 527,76 грн.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Херсон, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, маючий на утриманні дитину 2009 року народження, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , неодноразово судимий, останній раз:
- 16.04.2010 Миронівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ст. 70, ст.71 КК України на 4 роки 7 місяців позбавлення волі. 02.09.2014 звільнений з місць позбавлення волі,
засуджений за:

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_10 покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №838-УІІІ від 26.11.2015) обвинуваченому ОСОБА_10 зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 24.11.2016 по 19.03.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 175,92 грн.

Скасовано арешт, накладений на балоневу куртку червоного кольору з чорними вставками, яка належить ОСОБА_9 , згідно з ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.11.2016.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винуватими у вчиненні злочинів за таких обставин.

18.11.2016 приблизно о 19.10 год., ОСОБА_9 , поблизу кафе «Шабо», розташованого по вул.Шевченко м.Суми, помітивши раніше незнайомих йому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими у нього виник словесний конфлікт, підійшов до ОСОБА_12 та повторно, відкрито, шляхом ривку, схопив з плеча потерпілого рюкзак, в якому знаходився планшет марки „Lenovo ТАВ 2А7-30 GC, вартістю 2137 грн., та з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

06.10.2016 приблизно о 20.00 год., ОСОБА_10 , в приміщенні інтернет-клубу «Галактика», розташованого по вул.Соборній, 32, м.Суми, повторно, таємно викрав, належний ОСОБА_13 , гаманець марки „Salfeite Italian style, вартістю 152 грн., що знаходився на системному блоці комп`ютера робочого столу адміністратора, в якому містилися грошові кошти в сумі 500 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 652 грн.

22.11.2016 приблизно о 16.30 год., ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 в під`їзді будинку №31 по вул.Холодногірській м.Суми, помітили потерпілу ОСОБА_14 .. ОСОБА_9 підійшов до неї зі спини, схопив за шию та почав потерпілу душити, стискаючи свою руку в лікті на рівні кадика ОСОБА_14 , застосувавши таким чином насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілої, а ОСОБА_10 , скориставшись безпорадним станом потерпілої, вирвав з рук потерпілої належну їй сумку, в якій знаходились мобільний телефон марки „Samsung GT-С3530, вартістю 475 грн., сім-картка оператора „МТС, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, на рахунку якої було 15 грн., грошові кошти в сумі 250 грн., чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 740 грн. та заподіяли легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на внутрішній поверхні нижньої губи неправильної овальної форми розміром 0,8х1,5 см, багрового кольору та садно на передній поверхні в області лівого колінного суглобу полосчатої форми, розміром 1,3х2,5см, яке покрито коричневою кіркою на рівні оточуючих тканин.

На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій, не оскаржуючи доведеності вини та кваліфікацію дій, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, просить вирок суду змінити та, застосувавши положення ст.69 КК України, пом`якшити йому покарання.
Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що судом не взято до уваги щирого каяття у вчинених злочинах, позитивну характеристику, незадовільний стан здоров`я.

Одночасно обвинувачений ОСОБА_9 просить, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, зарахувати йому у строк покарання період попереднього ув`язнення.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_10 , не оскаржуючи доведеності вини та кваліфікації дій, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, просить вирок суду змінити та пом`якшити покарання, застосувавши покарання, не пов`язане з позбавлення волі.
Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що судом не взято до уваги щирого каяття у вчинених злочинах, відсутності цивільного позову потерпілих про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, яка потребує постійного догляду та опіки.

Одночасно обвинувачений ОСОБА_10 просить, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, зарахувати йому у строк покарання період попереднього ув`язнення.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 , який в апеляційній інстанції змінив свої вимоги та просив зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а в іншій частині вимоги апеляційної скарги не підтримав, його захисника ОСОБА_7 , який підтримав змінені апеляційні вимоги обвинуваченого, прокурора, який не заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених щодо зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до ст. 72 КК України, та просив вирок суду в іншій частині залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції щодо обставин провадження та винуватості ОСОБА_9 у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу; ОСОБА_10 у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за які їх засуджено, а також призначене покарання ОСОБА_9 , учасниками провадження не оскаржується.

Вирішуючи питання про правильність призначеного покарання ОСОБА_10 необхідно зазначити, що суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України і роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином; особу обвинуваченого, наявність сім`ї та дитини, позитивну характеристику за місцем реєстрації; відсутність претензій потерпілої ОСОБА_14 ; обставини, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_13 , щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Тому твердження обвинуваченого про неврахування судом обставин, які пом`якшують покарання та наявність дитини, є безпідставними.

Обгрунтовуючи призначене покарання ОСОБА_10 , колегія суддів враховує, що ОСОБА_10 , неодноразово судимий, зокрема і за злочини проти власності, які не зняті і не погашені, нові злочини вчинив через невеликий проміжок часу, що в цілому характеризує особу обвинуваченого як таку, що веде злочинний спосіб життя та схильна до продовження злочинної діяльності, системний характер його протиправної поведінки, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпеку його особи.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів, під час перегляду вироку суду, не встановлено.

Таким чином призначене ОСОБА_10 покарання, передбачене санкціями ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище безумовних підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_10 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Разом з цим доводи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про зарахування їм у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком чинності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачені вчинили злочини у період з 6.10.2016 по 22.11.2016.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України з 18.11.2016 по 21.11.2016 та з 24.11.2016 по 25.11.2016, ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України з 24.11.2016 по 25.11.2016, а з 25.11.2016 обом обвинуваченим застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції при зарахуванні строку попереднього ув`язнення, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ №838-УІІІ від 26.11.2015), зарахував у строк покарання період попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період: ОСОБА_9 з 18.11.2016 по 21.11.2016 та з 24.11.2016 по 19.03.2018; ОСОБА_10 з 24.11.2016 по 19.03.2018, тобто по день ухвалення вироку.

Проте, обвинувачені після ухвалення вироку продовжували перебувати під вартою, а тому колегія суддів вважає, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягає зарахуванню у строк покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ №838-УІІІ від 26.11.2015), по день набрання вироку суду першої інстанції законної сили, тобто по 10.01.2019.

З огляду на вказане змінена апеляційна скарга ОСОБА_9 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_10 до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 березня 2018 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ №838-УІІІ від 26.11.2015) зарахувати в строк покарання період попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період: ОСОБА_9 з 18.11.2016 по 21.11.2016 та з 24.11.2016 по 10.01.2019; ОСОБА_10 з 24.11.2016 по 10.01.2019.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців: засудженими, які тримаються під вартою з моменту отримання її копії, іншими учасниками з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_15