Провадження № 1-в/761/33/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання заступника начальника Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кант Іссик-Кульського району Чуйської області Киргизької Республіки, громадянина Киргизії, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2016 за ч.1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.,
у с т а н о в и в :
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2016 ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Вирок набув законної сили 11.11.2016.
Водночас на момент звернення до суду з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання штраф останнім не сплачений, однак строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, що у силу ст. 80 КК України є підставою для звільнення засудженого від покарання.
Прокурор погодився з наявністю підстав для позитивного вирішення зазначеного клопотання, не заперечував проти його задоволення.
Засуджений ОСОБА_6 ,будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання, до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Представник органу пробації до суду також не прибув.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку про таке.
У силу ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком, яким особу засуджено до покарання менш суворого ніж обмеження волі, його не виконано упродовж двох років.
Крім того, статтею 152 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_5 засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2016 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Вирок набрав законної сили 11.11.2016.
З викладеного вище витікає, що строк виконання вказаного вироку у відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України сплив 11.11.2018.
Станом на 13.11.2018 уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документу про сплату штрафу, перебіг давності виконання вироку не зупинявся.
Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ч.1 ст.78 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в :
Клопотання заступника начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Цент пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., призначеного вироком Шевченківським районного суду м. Києва від 11.10.2016 (справа № 761/34694/16-к).
На ухвалу прокурором, засудженим, його захисником упродовж семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1