Справа № 368/575/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2019 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 та потерпілої (власника речей) ОСОБА_6 , розглянувши клопотання в кримінальному провадженні № 0000188, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 152 ч. 4 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ :
14 травня 2019 року слідчий слідчого відділення Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000188, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 152 ч. 4 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.
Дане клопотання обґрунтовано тим, що 06.05.2019 р. близько о 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 після спільного розпиття спиртних напоїв біля ставка, розташованого в кінці вул. Шевченка у с. Стави Кагарлицького району Київської області запропонував малолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 підвезти її додому на автомобілі ВАЗ 21074, номерний знак НОМЕР_1 , яким він користується на що остання погодилась.
В цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті із малолітньою ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи що його дії носять небезпечний та протиправний характер і посягають на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_6 , знаючи, що вона є малолітньою, скориставшись тим, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, зупинив автомобіль у невстановленому досудовим розслідуванням місці, та у невстановлений час, поблизу с. Стави Кагарлицького району Київської області. Пересівши на заднє сидіння автомобіля ОСОБА_7 скинув із ОСОБА_6 одяг, після чого, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 з використанням власних геніталій, вчинивши із нею статевий акт
07.05.2019 року протоколом отримання речей від ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження долучила спідню білизну своєї доньки ОСОБА_6 , а саме: бюстгальтер рожевого кольору та труси рожевого кольору.
07.05.2019 року спідня білизна ОСОБА_6 , а саме: бюстгальтер рожевого кольору та труси рожевого кольору були оглянуті, визнані речовим доказом та переданні до кімнати зберігання речових доказів Кагарлицького ВП.
У відповідності до ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.
У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому ним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У частині 3 вказаної статті закріплено положення, згідно з яким у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Враховуючи вищевикладене, що отриманні речі від представника потерпілого ОСОБА_5 мають доказове значення у кримінальному провадженні та необхідні, для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також те що вони можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а тому є необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Слідчий СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Законний представник власника майна ОСОБА_5 та потерпіла (власник майна) ОСОБА_6 підтримали подане клопотання та просили задовольнити.
Вислухавши доводи прокурора, слідчого, законного представника власника майна ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 , вивчивши доводи клопотання та матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, слідчим відділення Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 07.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 152 ч. 4 КК України.
Як вбачається із матеріалів клопотання, що 06.05.2019 р. близько о 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 після спільного розпиття спиртних напоїв біля ставка, розташованого в кінці вул. Шевченка у с. Стави Кагарлицького району Київської області запропонував малолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 підвезти її додому на автомобілі ВАЗ 21074, номерний знак НОМЕР_1 , яким він користується на що остання погодилась.
В цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті із малолітньою ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи що його дії носять небезпечний та протиправний характер і посягають на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_6 , знаючи, що вона є малолітньою, скориставшись тим, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, зупинив автомобіль у невстановленому досудовим розслідуванням місці, та у невстановлений час, поблизу с. Стави Кагарлицького району Київської області. Пересівши на заднє сидіння автомобіля ОСОБА_7 скинув із ОСОБА_6 одяг, після чого, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 з використанням власних геніталій, вчинивши із нею статевий акт
07.05.2019 року протоколом отримання речей від ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження долучила спідню білизну своєї доньки ОСОБА_6 , а саме: бюстгальтер рожевого кольору та труси рожевого кольору.
07.05.2019 року спідня білизна ОСОБА_6 , а саме: бюстгальтер рожевого кольору та труси рожевого кольору були оглянуті, визнані речовим доказом та переданні до кімнати зберігання речових доказів Кагарлицького ВП.
В подальшому, постановою слідчого від 07.05.2019 року вище вказані речі було визнано речовим доказам та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП у Київській області.
У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається зі змісту ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт цього майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Накладення арешту на вказані вище речі має істотне значення для кримінального провадження, і полягає в тому, що це забезпечить наявність у матеріалах кримінального провадження важливих речових доказів.
Також, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, та те, що отриманні речі від законного представника потерпілого ОСОБА_5 мають доказове значення у кримінальному провадженні та необхідні, для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також те, що вони можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а тому є необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області про арешт тимчасом вилученого майна задовольнити
Накласти арешт на тимчасово вилучене 07.05.2019 року в ході отримання речей від представника потерпілої ОСОБА_5 , а саме: спідня білизна ОСОБА_6 , а саме: бюстгальтер рожевого кольору та труси рожевого кольору які були упаковані у паперову коробку до якої прикріплена бирка з пояснювальними записами.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим слідчого відділення Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1