Провадження № 1-кп/727/100/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

за участю законного представника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимої, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_6 , 20.10.2018 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Нива», що розташований за адресою: м.Чернівці, вул.Ентузіастів, 7, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_7 та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з касового прилавку, що розташований в магазині «Нива», викрала мобільний телефон марки «Самсунг А520» НОМЕР_1 , золотого кольору, вартістю 7500 грн., який знаходився в чохлі-накладці, вартістю 100 грн., з сім-карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , вартістю 25 грн. та «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 25 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 з місця злочину пішла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 7650 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнала повністю. Вказала суду, що 20.10.2018 року вона зайшла в магазин «Нива» за продуктами. На касі помітила мобільний телефон, а саме «Самсунг» золотистого кольору, який забрала разом з батоном та поклала собі в кишеню. Після цього пішла з місця події. Неповнолітній потерпілий стояв поряд з нею, однак чий саме цей мобільний телефон - вона на той момент не знала. Викрадений мобільний телефон того ж дня продала на ринку по вул.Ентузіастів за кошти в сумі 500 гривень, які витратила на власні потреби. Вказала суду, що у вчиненому розкаюється, матеріальну шкоду зобов`язується відкодувати, просить суд її суворо не карати.

Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав суду, що 20.10.2018 року він дійсно перебував у магазині «Нива». На хвилину відійшов поміняти товар, а власний телефон залишив на касі. Коли взяв пакет з товарами, то вирішив зателефонувати матері, однак виявив відсутність мобільного телефону. Після цього терміново повідомив про це батьків. В подальшому, завдяки камерам відеоспостереження було з`ясовано - хто забрав телефон. На даний час шкода йому не відшкодована. Питання стосовно покарання обвинуваченої - залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_6 погодилась на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту, допиту потерпілого та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її, як особу, пояснивши, що рішення її добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України їй зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона є особою, раніше в силу ст.89 КК України не судимою, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, була зареєстрована на обліку у лікаря-нарколога в 2003 році з діагнозом: зловживання алкоголем зі шкодою для здоров`я; знята з нагляду в 2013 році за відсутністю даних, посередньо характеризується по місцю проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи те, що обвинувачена винною себе визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому, а також враховуючи те, що завдана злочином матеріальна шкода на даний час не відшкодована, ОСОБА_6 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_6 можливо призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання за даною статтею КК України у вигляді 150 (ста п`ятидесяти) годин громадських робіт.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: СD диск із відеозаписами з камери внутрішнього відеоспостереження магазину «Нива», що розташований на вул.Ентузіастів, 7 в м.Чернівці, на якому записано два відеофайли та установочний файл для запуску відеозаписів, який згідно постанови слідчого від 02.11.2018 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1