Справа № 206/7088/18
Провадження № 1-кп/206/116/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000837 від 09.09.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм на ТОВ "Дніпровський хлібокомбінат № 5", одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 09 вересня 2018 року близько 00 години 00 хвилин, керуючи технічно справним вантажним малотоннажним автомобілем «ГАЗ 3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5», рухався зі швидкістю 50 км./год., у середній смузі для руху, по проїзній частині вулиці Маршала Малиновського, яка має в одному напрямку три смуги для руху, з боку Самарського мосту у напрямку Усть-Самарського мосту, в Самарському районі м. Дніпро.
В цей же час в попутному з ним напрямку, по правому узбіччю проїзної частини вулиці Маршала Малиновського, м. Дніпро йшов пішохід ОСОБА_5 , який в процесі свого руху розпочав перетинати проїзну частину вулиці Маршала Малиновського, з права на ліво відносно напрямку руху вантажного малотоннажного автомобіля «ГАЗ 3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .
Водій ОСОБА_3 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, допустивши злочинну недбалість, та не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху та маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_5 , не вжив заходів, щодо зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, як наслідок, у середній смузі для руху на відстані 174,6 м. від нерегульованого пішохідного переходу, здійснив наїзд, передньою правою частиною вантажного малотоннажного автомобіля «ГАЗ 3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ліву задньо-бічну частину тулубу пішохода ОСОБА_5 .
Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України відповідно до яких:
п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення п. 12.3. Правил Дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
Невиконання вищевказаних пунктів правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в тім`яно-скроневій області праворуч; закритої тупої травми грудної клітини ліворуч з поперечним переломом 6-го ребра по пахвовій лінії та 7-го ребра по задньо-паховій лінії; закритої тупої травми черева з розривом пасма (прядь) великого сальника з розвитком внутрішньо-черевної кровотечі; закритої тупої травми заочеревинного простору з гематомою правої нирки, садна в проекції гребня правої клубової кістки з переходом в поперекову область праворуч; восьми ділянок осаднення по попередньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у нижній третині, по передній та зовнішній поверхням лівого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній, середній та нижніх третинах, в лобній області практично по центру.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини рухаючогося автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди. В момент первинного контакту потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенню та був звернутий лівою задньо-бічною поверхнею тіла до травмуючих предметів (виступаючих частин рухомого транспортного засобу).
За своїм характером виявлені ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він тієї ночі рухався на справній автівці, на якій він працює вже близько 5 років по вул. Маршала Малиновського в м. Дніпро у другій смузі, на його полосі руху з`явився пішохід, після чого він загальмував та повернув вліво, проте все одно вдарив його лівою фарою, після чого викликав швидку допомогу. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти водійських прав, оскільки він все життя працює водієм і це є єдиним джерелом доходу для його сім`ї.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він 08.09.2018 року вночі випив пляшку пива та вирішив прогулятись, пам`ятає, що йшов по обочині, прямуючи вул. Маршала Малиновського, та його збила автівка. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду, однак не позбавляти водійських прав.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, шо спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, працює водієм, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Як вказує п. 20 ППВСУ України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті "При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК ( 2341-14 ) суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі в нижчій межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України, без додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки серед іншого навіть потерпілий просить суд не позбавляти останнього права керування транспортними засобами. Саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, те, що він вчинив злочин з необережності, давав правдиві покази, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.
При ухваленні вироку на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна, так відповідно до положень даної статті суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи викладне суд доходить висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на автомобіль марки "ГАЗ 3302", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ТОВ "Дніпровський хлібокомбінат № 5".
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Індустраільного районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2018 року на автомобіль марки "ГАЗ 3302", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ТОВ "Дніпровський хлібокомбінат № 5".
Речові докази: вантажний автомобіль "ГАЗ 3302", реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишений на зберігання на майданчику тимчасового тримання ПП "Автоклуб", повернути за належністю ТОВ "Дніпровський хлібокомбінат № 5".
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 5/10.2/745 від 02.10.2018 року у розмірі 1144 грн. та за проведення судової експертизи № 5/10.1/971 від 26.11.2018 року у розмірі 1144 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1