У Х В А Л А
про вирішення заяви про відвід судді

25.01.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 1 листопада 2018 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з заявою про перегляд вироку цього суду від 4 жовтня 2017 року, яким його визнано винним за частиною першою статті 125 КК України і засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Суддею ОСОБА_5 26 листопада 2018 року подано заяву про самовідвід з огляду на відведення його раніше, 19 квітня 2017 року, від розгляду цього кримінального провадження.
Ухвалою судді ОСОБА_7 від 3 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід. Судом було встановлено, що відведення судді ОСОБА_5 від розгляду вищезгаданого кримінального провадження було зумовлено перебуванням в провадженні Вінницького районного суду справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди. Але ця справа закрита ухвалою суду від 6 квітня 2017 року, яка набрала законної сили 3 травня 2017 року. Тому суд при вирішення заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід не вбачав передбачених законом підстав для задоволення заяви.
Суддя ОСОБА_5 14 грудня 2018 року відкриває кримінальне провадження за ново виявленими обставинами щодо вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 4 жовтня 2017 року і призначає судове засідання на 14 січня 2019 року.
У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подає заяву про відвід судді ОСОБА_5 , в якій зазначає, що під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за частиною першою статті 125 КК України суддею ОСОБА_5 заявлявся самовідвід, який був задоволений. У теперішній час залишаються ті ж самі підстави для відводу судді ОСОБА_5 , тому він не має права брати участь у перегляді вироку по цьому ж кримінальному провадженню.
ОСОБА_6 через канцелярію 16 січня 2019 року подає до суду заяву, в якій вказує, що в теперішній час спору між ним та суддею ОСОБА_5 не існує, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви про відвід судді.
В сьогоднішнє судове засідання учасники провадження не з`явились. Від ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд заяви про самовідвід у його відсутність, суддя ОСОБА_5 відмовився надавати пояснення з приводу заявленого йому відводу, повідомлені за допомогою телефонного зв`язку потерпіла та її представник також відмовились приймати участь у розгляді заяви про відвід судді.
Дослідивши заяву про відвід та матеріали провадження, приходжу до такого.
Заява представника потерпілого про відвід судді розглядається у межах заявлених нею підстав для відводу.
У своїй заяві про відвід судді представник потерпілого керується статтями 76, 77 КПК України.
Відповідно до застережень статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.
У статті 77 КПК України йдеться про підстави відводу прокурора і слідчого.
Аналізуючи процесуальний статус судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні в світлі положень статті 76 КПК України, можливо прийти до висновку, що він не є суддею, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування; у кримінальному провадженні в суді першої інстанції він участі не приймав, оскільки був відведений саме від участі в розгляді цього провадження, ні вирок ні ухвала суду в цьому провадженні апеляційною інстанцією скасовані не були; він також не є суддею, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної та касаційної інстанції.
Отже, на підставі вищевикладеного вважаю, що в теперішній час передбачених статею 76 КПК України підстав для відводу судді ОСОБА_5 в розгляді заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку за ново виявленими обставинами не існує. Водночас враховую, що питання щодо можливості участі судді ОСОБА_5 у розгляді цієї заяви вже вирішувалось суддею ОСОБА_7 , який ухвалою від 3 грудня 2018 року відмовив у задоволенні заяви судді про самовідвід.
Керуючись статтями 75, 76, 81, 82 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала не може бути оскаржена.

Суддя ОСОБА_8