ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/248/19 Головуючий І інстанції ОСОБА_1
Справа № 615/173/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

власника майна - ОСОБА_6

представника власника майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою Прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 01 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в межах кримінального провадження № 0000033 від 31.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

31 січня 2019 року слідчий СВ Валківського ВП ГУНП України в Харківській області, за погодженням з прокурором Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури, звернувся до слідчого судді Валківського районного суду Харківської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в якому просив накласти арешт шляхом заборони володіння, користування, відчуження на майно, вилучене 30.01.2019 під час огляду місця ДТП, а саме на: автомобіль «SKODA OCTAVIA А5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Валківського ВП ГУНП в Харківській області (вул. Паркова, 22, м. Валки, Харківська область), та належить ОСОБА_6 ; автомобіль «MAN TGA 26.430», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «ПР-20», реєстраційний номер НОМЕР_3 , які перебувають на відповідальному зберіганні у водія ОСОБА_8 та належать ОСОБА_9 .

В клопотанні зазначив, що 30.01.2019 року на автомобільній дорозі «Київ - Харків - Довжанський», 466 км, поблизу зупинки громадського транспорту «Старий Мерчик» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA OCTAVIA А5» під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «MAN TGA 26.430» з причепом «ПР-20» під керуванням ОСОБА_8 .

По приїзду слідчо-оперативної групи, слідчим було здійснено огляд місця події, під час якого було виявлено та вилучено вищевказані транспортні засоби.

З метою збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз, слідчий просив накласти арешт на вищевказані транспортні засоби та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 01 лютого 2019 року в задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене 30.01.2019 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди майно відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, слідчим суддею не враховано, що автомобілі, на які просить накласти арешт слідчий, є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Внаслідок ДТП три особи отримали тілесні ушкодження. Ступень тяжкості тілесних ушкоджень визначає судово-медичний експерт на підставі ухвали суду про проведення судово-медичної експертизи.
Твердження слідчого судді про ненадання доказів про те, що мала місце подія кримінального правопорушення, спростовуються матеріалами справи, до яких додано витяг з ЄРДР.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, власника майна ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя виходив з тих обставин, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено ту обставину, що будь-хто з учасників ДТП, яка сталась 30.01.2019 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а отже вважав, що не надано достатніх доказів про те, що мала місце подія кримінального правопорушення. Крім того, матеріали справи не містять даних про звернення будь-кого з цивільним позовом в рамках досудового слідства, а санкції статті 286 КК України не передбачає міри покарання у вигляді конфіскації майна. За таких обставин, слідчий суддя не вбачав підстав для накладення арешту на майно.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рапорту працівника поліції 31.01.2019 внесено дані в ЄРДР за №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.01.2019 року, на автомобільній дорозі «Київ - Харків - Довжанський», 466 км, поблизу смт. Старий Мерчик відбулось зіткнення автомобіля «SKODA OCTAVIA А5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , та автомобіля «MAN TGA 26.430», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «ПР-20», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 . Під час огляду, вказані транспортні засоби були вилучені.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , автомобіль «SKODA OCTAVIA А5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , автомобіль «MAN TGA 26.430», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ПР-20», реєстраційний номер НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_9 .

На підставі довідки КЗОЗ «Валківська центральна районна лікарня» від 30.01.2019 ОСОБА_8 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав «ушиб правой кисти».

Відповідно до довідки №10/1367 від 30.01.2019, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», у ОСОБА_6 маються поранення на обличчі.

З пояснень ОСОБА_10 вбачається, що крім нього, в його автомобілі знаходились його батьки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Даних щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матеріали справи не містять.

Отже з наведеного вбачається, що висновки слідчого судді доводами апеляційної скарги прокурора не спростовані.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність достатніх підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно та вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання дотримався вимог, передбачених статтями 172, 173 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 01 лютого 2019 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді