Справа № 171/353/18
В И Р О К
іменем України

14 листопада 2018 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000049 за обвинуваченням:

1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та фактично проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянина України, має середню освіту, перебуває в шлюбі, не працює, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, у кримінальному провадженні № 0001603, раніше не судимого;

2) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився та проживає в АДРЕСА_3 , громадянина України, має вищу освіту, у шлюбі не перебуває, не працюючого, раніше судимого 01.11.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

09 січня 2018 року, приблизно о 08 год., ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 перебували біля гаражного приміщення, що належить ОСОБА_7 , яке розташоване в гаражному кооперативі по вул. Цементників в с. Жовте Апостолівського району Дніпропетровської області. Припускаючи, що у вказаному гаражі може знаходитися транспортний засіб, у вказаний час і місці у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_4 , поєднане з проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого прута пошкодили навісний замок воріт гаражу, що належить ОСОБА_7 , після чого незаконно проникли всередину вищевказаного приміщення. Перебуваючи в гаражі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помітили автомобіль марки «ВАЗ-21033», 1983 року випуску, червоного кольору, н/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , яким вирішили заволодіти, після чого ОСОБА_3 таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через незачинені дверцята проник у салон вищевказаного автомобіля, де за допомогою ключа, що знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля та розпочав рух. В цей час ОСОБА_4 забезпечував безперешкодний виїзд автомобіля з гаражу, тримаючи відчинені ворота гаражу. Після того, як ОСОБА_3 на автомобілі виїхав із приміщення гаражу, ОСОБА_4 сів в салон вказаного автомобіля на переднє пасажирське сидіння з метою залишення місця вчинення злочину, тим самим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ-21033», 1983 року випуску, червоного кольору, н/з НОМЕР_1 . Своїми злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали потерпілому майнову шкоду на суму 18239,32 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні вказаного злочину визнав частково та показав, що приблизно 06 січня 2018 року знайомий на ім`я ОСОБА_10 запропонував йому з`їздити до друга, на що він погодився. На наступний день, приблизно о 19-20 год., вони виїхали з м. Дніпропетровськ в Апостолівський район. Разом з ним та ОСОБА_10 поїхали ОСОБА_11 , одна невідома йому дівчина, яка показувала дорогу, та ОСОБА_12 , який був за кермом. Вони їхали дуже довго, бо не знали дороги, крім того, були проблеми з бензином. В машині він заснув і прокинувся приблизно о 07 год. ранку, вони були вже в с. Жовте. В автомобілі нікого не було, тому він вийшов із авто і побачив ОСОБА_13 , який пояснив, що всі знаходяться у сторожа та чекають особу, яка продасть їм бензин. Через деякий час прийшов чоловік, який хотів продати бензин, але в зв`язку з відсутністю у них готівкових коштів бензин їм не продали. Тоді він вирішив відкрити гараж та викрасти бензин. За допомогою металевого прута він зламав замок на одному з гаражів і викинув його, після чого проник до вказаного гаражу. Бензин він не побачив, тому вирішив вигнати автомобіль з гаражу, щоб подивитися, чи не має бензину в оглядовій ямі. Він відкрив автомобіль, в якому знаходилися ключі запалювання, завів вказаний автомобіль та вигнав з гаражу. Подивитися оглядову яму він не встиг, так як прийшли мешканці села, відкрили дверцята автомобіля та дістали його з автомобіля, після чого викликали поліцію. Умислу на крадіжку автомобіля у нього не було. ОСОБА_4 в той час був в автомобілі, на якому вони приїхали, і він не міг нічого бачити. Коли до нього підбігли свідки та почали кричати, то ОСОБА_11 підбіг до нього.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому діяння не визнав та показав, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно описав історію, яка з ними трапилася у 2018 році приблизно через неділю після Нового року. Він не бачив, як ОСОБА_3 відкрив гараж та вигнав автомобіль, оскільки в той час він перебував у іншому автомобілі. Знаходячись в автомобілі, він почув крики та побачив, що стоїть автомобіль, від якого відбіг ОСОБА_14 . Він побіг до ОСОБА_3 , щоб допомогти йому.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що він у власності має автомобіль марки «ВАЗ-21033», 1983 року випуску, червоного кольору, який зберігається в гаражі, що розташований на відстані близько 200 м від домівки. Напередодні викрадення автомобіля ввечері він поставив автомобіль в гараж та закрив ворота гаражу на навісний замок. Дату, коли було викрадено автомобіль, він точно не пам`ятає, але це було в січні 2018 року. Приблизно о 08 год., йому зателефонував сусід по гаражу ОСОБА_15 і повідомив, що його автомобіль намагалися викрасти невідомі. Він відразу пішов до свого гаражу та побачив, що належний йому автомобіль знаходиться не в гаражі, а на відстані приблизно 2-3 м від гаражу, автомобіль був заглушений, ворота в гаражі відкриті. На відстані близько 3-х метрів від його автомобіля стояв інший автомобіль марки «Жигулі», як потім з`ясувалося, на вказаному автомобілі обвинувачені приїхали до села. Обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , коли він прийшов до гаражу, стояли біля його автомобіля, вони пояснювали, що власник гаражу заборгував їм гроші, тому вони забрали автомобіль, але обвинувачених він бачив вперше і ніяких грошей він їм не винен. Біля гаражу також було багато мешканців села, які зібралися, щоб не дати можливості викрадачам втекти. ОСОБА_18 викликав поліцію, які провели огляд гаражу та автомобілів. Йому відомо, що в автомобілі обвинувачених працівники поліції виявили кусачки, але їх він не бачив. Невідомих осіб біля його гаражу було п`ятеро - четверо хлопців та одна дівчина, яка не виходила з автомобіля. Водій прибулого автомобіля пояснював на місці, що його найняли для поїздки. Один з хлопців втік з місця події, але його потім затримали працівники поліції з мешканцями села на станції Жовте та привезли до гаражу. Один з обвинувачених підходив до нього біля гаражу, щоб «домовитися без поліції», але він не погодився. Хто саме з обвинувачених до нього підходив, на даний час він не пам`ятає.

Замок, на який він закрив напередодні викрадення автомобіля гараж, знайшли на даху гаража, хто знайшов не пам`ятає. Він оглядав замок та бачив, що дужка замку була перекушена. На даний час автомобіль йому повернуто.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_19 показав, що того дня вранці (дату він не пам`ятає, це було у 2018 році, приблизно о 08 год. ранку) йому зателефонував батько та повідомив, що у ОСОБА_20 зламали замок на гаражі та вигнали автомобіль і треба під`їхати, щоб обвинувачені не втекли, а також повідомив, що викрадачі кидалися на нього із заточкою і погрожували, коли батько не давав їм втекти з місця злочину. Коли він приїхав до гаражу ОСОБА_20 , то там вже були працівники поліції, близько 20 чоловік мешканців села, а невідомі хлопці та дівчина закрилися в автомобілі, на якому приїхали. Він бачив замок з гаражу ОСОБА_20 , який був перекушений. Дільничний інспектор повідомив, що один з викрадачів автомобіля втік, і попросив його поїхати на станцію з метою пошуку втікача, після чого він, його батько та дільничний інспектор поїхали на ст. Жовтокам`янка, де їм повідомили, що 20 хвилин тому був один молодий чоловік, який хотів поїхати в м. Апостолове. Коли вони їхали назад, то побачили того молодого хлопця на дорозі, який зупиняв автомобілі, що рухалися в сторону м. Апостолове. Батько впізнав втікача це був ОСОБА_17 , який запитав, чи їдуть вони в Апостолове, на що вони відповіли: «Так», після чого вони посадили ОСОБА_17 в автомобіль та привезли на місце злочину - до гаражу ОСОБА_20 . Під час огляду автомобіля невідомих хлопців у спинці заднього сидіння було виявлено заточку. ОСОБА_16 і ОСОБА_17 говорили, що вони їдуть до друзів в с. Новоіванівка. Усіх невідомих осіб чотирьох хлопців і дівчину поліція забрала до Апостолівського ВП.
З показів свідка ОСОБА_15 встановлено, що свідок в січні 2018 року близько 08 години вранці пішов поратися по господарству до сараю, що розташований біля гаражу. Там він побачив ОСОБА_21 та почув звук автомобіля, що завівся. По звуку автомобіля він впізнав, що це завівся автомобіль Шульги. Він з ОСОБА_21 пішов на звук автомобіля і, приблизно за 15 м, він побачив, що ворота гаражу ОСОБА_22 відкрилися із середини і з гаражу виїхав автомобіль. Він побачив одного хлопця за кермом автомобіля, а інший відкривав ворота. Хто з обвинувачених відкривав ворота, а хто був за кермом він зараз не пам`ятає. Той хлопець, що відкрив ворота, не встиг сісти до автомобіля та сказав іншому: «Валим отсюда». Він витягнув з автомобіля хлопця, що був за кермом, після чого зателефонував ОСОБА_23 і розповів про крадіжку авто. Відразу почали збігатися мешканці села. Невідомі хлопці, що намагалися заволодіти автомобілем, пояснювали, що їм хтось щось заборгував, але точно розмови не пам`ятає. Невідомі хлопці приїхали на власному авто, на якому хотіли втекти, але він став попереду автомобіля і не пускав їх. Потім автомобіль не завівся, бо не працював стартер. Один хлопець втік з місця події, але потім його затримали. В автомобілі затриманих виявили заточку, яку фотографували та вилучили. Коли проводилося слідство, то йому надавали фотознімки для впізнання і він впізнав осіб, які вчинили заволодіння автомобілем ОСОБА_24 . Тоді він беззаперечно впізнав вказаних осіб, а на даний час він не може вказати, хто із обвинувачених був за кермом автомобіля ОСОБА_20 , а хто відкривав гараж, так як пройшло багато часу.
В ході проведення огляду місця події він бачив на гаражі Кобрині замок з гаражу ОСОБА_20 , який йому добре відомий.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_25 показав, що на початку січня 2018 року, приблизно о 07-30 год., він йшов на роботу і рядом біля свого гаражу він побачив одного з обвинувачених чорнявого ОСОБА_17 . ОСОБА_17 вийшов з гаража ОСОБА_26 і запитав його, де можна купити горілки, на що він відповів і ОСОБА_17 знову пішов до гаражу Магдалини. Біля гаражу Магдалини стояв автомобіль «Жигулі» зеленого кольору. Через деякий час йому зателефонувала дружина ОСОБА_26 і повідомила, що необхідно затримати осіб, які крадуть автомобіль ОСОБА_24 . Він пішов до гаражу ОСОБА_22 , ворота в гаражі були відкриті, машина вигнана. На місці події були ОСОБА_21 , ОСОБА_27 та багато інших мешканців села. В огляді місця події він участі не брав, але він особисто чув, як обвинувачені ОСОБА_16 і ОСОБА_17 підходили до потерпілого ОСОБА_22 та просили «вирішити питання без поліції».
Свідок ОСОБА_28 надав покази, що 09.01.2018 року, приблизно о 07-30 год. -08 год. ранку, він перебував поблизу гаражів і за 40 м побачив, що гараж ОСОБА_22 відкритий, але ОСОБА_20 він не бачив. Неподалік був ОСОБА_29 , з яким вони пішли до гаражу ОСОБА_20 , де вже відкрилися ворота і з гаражу виїхав автомобіль Шульги, при цьому в автомобілі був незнайомий хлопець, а ще один відкрив ворота гаражу. ОСОБА_29 витягнув з автомобіля незнайомого водія, це був ОСОБА_16 , після чого вони запитали хлопців, що вони роблять в гаражі ОСОБА_20 , на що хлопці пояснили, що хлопець із с. Кам`янки заборгував їм гроші в сумі 20000 грн. і дав їм ключі від автомобіля в рахунок боргу, тому вони забирають цей автомобіль. Вони викликали поліцію, а поки їхала поліція до місця злочину позбігалися люди мешканці села. Неподалік від гаражу ОСОБА_20 стояв автомобіль «Жигулі» темно-зеленого кольору, який пізніше був оглянутий працівниками поліції.
Під час проведення огляду місця події на його гаражі був знайдений замок з гаражу ОСОБА_24 . В ході слідства з ним слідчий проводив впізнання за фотознімками, в ході впізнання він впізнав обвинувачених і вказав, що робив кожен з них на місці події. На даний час він не може вказати, хто з обвинувачених був за кермом, а хто відкривав ворота гаражу, бо обвинувачені побриті.
З показів свідка ОСОБА_30 встановлено, що на початку січня 2018 року (дату не пам`ятає) вона вранці з дитиною йшла в с. Жовте біля кооперативних гаражів та побачила ОСОБА_29 і ОСОБА_21 , побачила, що ОСОБА_29 витягує невідомого їй хлопця з автомобіля, що належить ОСОБА_31 , який виїхав з гаражу ОСОБА_20 , також бачила, що ОСОБА_29 забрав ключі із замка запалювання. Хлопці з автомобіля ОСОБА_20 сховалися в автомобілі зеленого кольору, що стояв поряд, та хотіли втекти, але ОСОБА_29 став перед автомобілем і не пускав їх, крім того, вказаний автомобіль не завівся. Відразу збіглося багато людей, які оточили автомобіль, хтось викликав поліцію. У ОСОБА_17 знайшли під час огляду речей заточку. Коли автомобіль виганяли з гаражу, то за кермом був ОСОБА_16 , а ОСОБА_17 був поряд.
Пізніше працівники поліції проводили з нею впізнання по фотознімкам, в ході впізнання вона впізнала обох обвинувачених, які викрадали автомобіль ОСОБА_24 . На час проведення впізнання вона чітко пам`ятала, хто з обвинувачених що робив.
Свідок ОСОБА_32 показав, що 09.01.2018 року, приблизно о 08 год., він йшов на госпдвір та проходив мимо кооперативних гаражів, де побачив автомобіль ОСОБА_22 , який був вигнаний з гаража та стояв на відстані приблизно 3 м від гаражу, двері в гаражі були відчинені. Рядом стояв автомобіль «Жигулі» зеленого кольору, в якому закрилися хлопці. Коли приїхали працівники поліції, то хлопців витягли з автомобіля. Було три чоловіки та одна жінка, а п`ятий чоловік втік. Мешканці села, що були біля гаражу, йому пояснили, що ці особи відкрили гараж ОСОБА_22 і заволоділи його автомобілем.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_33 показав, що приблизно за 3 дні до подій він познайомився з ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , з якими у нього були спільні інтереси. Через деякий час після знайомства ОСОБА_36 зателефонував йому і попросив відвезти в село Апостолівського району до ОСОБА_37 -атошника, який не відповідає на телефонні дзвінки, на що він погодився. На належному йому автомобілі він, ОСОБА_11 , ОСОБА_36 , ОСОБА_10 (прізвища не знає) та невідома йому дівчина поїхали в Апостолівський район. Вони декілька разів заблукали, у них ламався автомобіль, закінчувався бензин, тому в с. Жовте вони приїхали близько 03 год. Вони знайшли сторожа, де чекали чоловіка, який продасть їм бензин, оскільки у нього в автомобілі бензин закінчувався. Як автомобіль потерпілого опинився біля його автомобіля, пояснити не може. Він підняв голову та побачив, що біжать мешканці мікрорайону. ОСОБА_11 втік, а їх побили. Перед цим всі були в автомобілі, крім ОСОБА_38 . Коли ОСОБА_11 вийшов з автомобіля, він не бачив.
Суд відхиляє як доказ покази свідка ОСОБА_39 в тій частині, що ОСОБА_3 був в його автомобілі, коли мешканці села прибігли до автомобіля потерпілого, оскільки покази свідка в даній частині спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами показами свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 .

У судовому засіданні були досліджені письмові докази на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Так, протоколом огляду та фототаблицями від 09.01.2018 року (а.с.11-21) зафіксовано, що місцем події є територія гаражу, що розташований с. Жовте Апостолівського району в складі гаражного кооперативу на відстані 50 м від дороги; на ділянці біля гаражу навпроти вхідних дверей знаходиться автомобіль ВАЗ-21033 світло-червоного кольору, д/з НОМЕР_1 ; на момент огляду двері гаражу відчинені, на зовнішній стороні воріт по центру знаходиться кріплення для навісного замку. За межами гаражу на відкритій ділянці на грунті на відстані близько 4 м виявлено металевий навісний замок зі слідами іржі, на якому зліва біля основи корпусу наявні сліди збиття, петля перебита, в корпусі наявна частина перебитої петлі.

При огляді вищевказаного автомобіля, що зафіксовано протоколом огляду від 09.01.2018 року (КП, а.с.25-26), встановлено, що автомобіль зовнішньо не пошкоджений.

Розпискою потерпілого ОСОБА_7 від 09.01.2018 року (КП, а.с.28) підтверджено факт отримання потерпілим викраденого у нього автомобіля.

Відповідно висновку автотоварознавчої експертизи середня ринкова вартість КТЗ автомобіля «ВАЗ-21033», 1983 року випуску, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов, в яких він експлуатувався (зберігався) на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 09.01.2018 року, складала 18329 грн. 32 копійки (КП, а.с.186-188).

Також досліджені протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками:

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.167-168) свідку ОСОБА_30 , згідно якого ОСОБА_30 впізнала ОСОБА_4 як чоловіка, який під час скоєння крадіжки автомобіля ОСОБА_7 09.01.2018 року відчиняв ворота гаражу із середини, після чого сідав до викраденого автомобіля на переднє пасажирське сидіння;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.169-170) свідку ОСОБА_30 , згідно якого ОСОБА_30 впізнала ОСОБА_3 як чоловіка, який під час скоєння крадіжки автомобіля ОСОБА_7 09.01.2018 року знаходився за кермом автомобіля ОСОБА_7 та виїжджав з гаражу;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.171-172) свідку ОСОБА_28 , згідно якого ОСОБА_28 впізнав ОСОБА_4 як чоловіка, який під час скоєння крадіжки автомобіля ОСОБА_7 09.01.2018 року відчиняв ворота гаражу із середини, після чого сідав до викраденого автомобіля на переднє пасажирське сидіння;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.173-174) свідку ОСОБА_28 , згідно якого ОСОБА_28 впізнав ОСОБА_3 як чоловіка, який під час скоєння крадіжки автомобіля ОСОБА_7 09.01.2018 року знаходився за кермом автомобіля ОСОБА_7 та виїжджав з гаражу;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.175-176) свідку ОСОБА_15 , згідно якого ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_4 як чоловіка, який під час скоєння крадіжки автомобіля ОСОБА_7 09.01.2018 року відчиняв ворота гаражу із середини, після чого сідав до викраденого автомобіля на переднє пасажирське сидіння;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.177-178) свідку ОСОБА_15 , згідно якого ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_3 як чоловіка, який під час скоєння крадіжки автомобіля ОСОБА_7 09.01.2018 року знаходився за кермом автомобіля ОСОБА_7 та виїжджав з гаражу.

Вищевказані докази суд покладає в основу обвинувачення, оскільки відповідно до положень статей 85 та 86 КПК України вказані докази є належними та допустимими.

Покази потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_32 є логічними, послідовними, чіткими, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими доказами у даному кримінальному провадженні. Суд вважає, що у вказаних свідків не має жодних підстав обмовляти обвинувачених, оскільки раніше свідки та обвинувачені не були знайомі, між ними не було жодних конфліктів,тому суд їм довіряє.

Показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_28 та ОСОБА_30 , а також дослідженими протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підтверджено факт вчинення активних дій, направлених на незаконне заволодіння транспортним засобом, що належить потерпілому ОСОБА_7 , за попередньою змовою обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що спростовує доводи обвинувачених та захисника ОСОБА_8 в частині непричетності обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєння злочину та відсутності умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом у ОСОБА_3 .

Умисел обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 саме на незаконне заволодіння транспортним підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_28 , які в судовому засіданні показали, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час їх затримання біля гаражу ОСОБА_7 пояснювали, що їм віддали вказаний автомобіль в рахунок боргу. Вказане підтвердив також свідок ОСОБА_15 .

Також з показів потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_25 встановлено, що обвинувачені підходили до потерпілого з метою «домовитися без поліції», згідно показів свідка ОСОБА_19 обвинувачений ОСОБА_4 втік з місця скоєння злочину та був затриманий ним та дільничним за межами села, свідок ОСОБА_15 показав, що обвинувачений ОСОБА_4 , який відкривав ворота гаража та побачив їх, сказав іншому хлопцю «Валим отсюда».

Така поведінка обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на місці вчинення злочину вказує на безсумнівну причетність останніх до вчинення вищевказаного злочину з корисливих мотивів, що в свою чергу, в сукупності з іншими належними та допустимими доказами, наведеними у вироку, створює у суду чітке переконання про наявність в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складу інкримінованого їм кримінально-караного діяння.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні вищевказаного злочину суд розцінює як спосіб захисту, бажання уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочини.
Часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 суд також розцінює як спосіб захисту та бажання уникнути суворого покарання.

Суд оцінює показання обвинувачених у сукупності з іншими доказами, що були предметом дослідження в суді.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за обставин, встановлених судом.

Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - показання потерпілого, свідків, документи, висновок експерта є достатніми та дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, що узгоджується з правовою позицію ЄСПЛ, відображеною, зокрема, в п.150 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»: «Суд при оцінці доказів ке рується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
В судовому засіданні обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених, суд не встановив.

Захисник ОСОБА_8 просить врахувати як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття, оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він шкодує про вчинене та розкаюється.

Суд відхиляє дане твердження, так як каяття обвинуваченого ОСОБА_3 носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження, але в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, що підтверджують щире каяття обвинуваченого, вказана обставина не найшла свого підтвердження і в судовому засіданні.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченими, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, за станом здоров`я на обліку не перебуває, має на утриманні доньку ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суспільно-корисною працею не зайнятий.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, злочин скоїв в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується позитивно, за станом здоров`я на обліку не перебуває, суспільно-корисною працею не зайнятий.

Суд відхиляє як докази факту працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_4 довідку Центру розвитку особистості «Світлячок» від 02.03.2018 року та характеристику вказаного закладу (СП, а.с.74,75), в яких зазначено, що ОСОБА_4 працює у вказаному закладі з вересня 2016 року, оскільки факт працевлаштування обвинуваченого не підтверджений належним доказами, а саме наказом про прийняття на роботу, належним чином посвідченої копією трудової книжки тощо. Крім того, в характеристиці зазначено, що ОСОБА_4 проживає в м. Одеса, обвинувачений в судовому засіданні показав, що він офіційно працевлаштований у ЦРО «Світлячок» на постійній основі, але постійно проживає в м. Дніпро і до м. Одеси він приїздить періодично, за викликом, коли виникне потреба виконати якусь роботу.

Потерпілий ОСОБА_7 з питання призначення покарання обвинуваченим поклався на розсуд суду.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі. У відповідності до ч.2 ст.52 КК України суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки обвинувачені вчинили тяжкий корисливий злочин.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вищевказаний злочин після ухвалення вироку Приморським районним судом м. Одеси від 01.11.2016 року, суд вважає за необхідне при призначенні йому покарання застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення на досудовому слідстві та під час судового розгляду по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що в ході досудового слідства було проведено авто товарознавчу експертизу, витрати на її проведення в сумі 858 гр. (КП, а.с.185) підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Суд, враховуючи призначене обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів. Підстави, передбачені ч.3 ст.377 КПК України, для зміни обраного раніше запобіжного заходу судом не встановлені.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до положень ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за правилами призначення покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком, з невідбутим покаранням, призначеним вироком Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2016 року, у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжити на 60 днів до 12 січня 2019 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09 січня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09 по 11 січня 2018 року та з 29 січня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у справі: навісний замок, сумку з емблемою «JCB», у якій знаходяться Г-подібний гайковий ключ, фомка, кусачки, що знаходяться в камері схову Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити; автомобіль марки «ВАЗ-21033», 1983 року випуску, червоного кольору, н/з НОМЕР_1 , повернутий потерпілому ОСОБА_7 , залишити власнику; автомобіль марки «ВАЗ-2103», зеленого кольору, д/н НОМЕР_2 , 1974 р.в., переданий ОСОБА_33 , залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 858 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченими, що утримуються під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1