Справа № 682/818/19
Провадження № 1-кп/682/98/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000116 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сьомаки Славутського району Хмельницької області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, не одруженої, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судима:

14.08.2017 Славутським міськрайонним судом за ст. 190 ч. 1 КК України до 30 годин громадських робіт. Звільнена від призначеного покарання 15.12.2017 ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 04.12.2017 на підставі ст. 1 п «А» закону України «Про амністію у 2016 році";

05.11.2018 Славутським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, -

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме, будучи засудженою Славутським міськрайонним судом 05.11.2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, з 17 грудня 2018 року перебувала на обліку в Славутському МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області. Порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт засудженій ОСОБА_4 були роз`яснені 02.01.2019, про що свідчить підписана нею підписка. Окрім цього, ОСОБА_4 було доведено, що на підставі ч. 1 ст. 56 КК України, ч. 1 ст. 36, ст.40 КВК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначаються органами місцевого самоврядування, а також наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Для виконання призначеного покарання ОСОБА_4 направлено до Улашанівської ОТГ, де вона повинна була приступити до відпрацювання громадських робіт з 09.01.2019. Засуджена ОСОБА_4 прибула до Улашанівської сільської ради 09.01.2019, де її було ознайомлено з розпорядженням №1/2019-р/ад від 09.01.2019 та графіком виходу на роботу.

ОСОБА_4 , будучи обізнаною про необхідність виходу на відпрацювання громадських робіт згідно графіка, достовірно знаючи про покладені на неї обов`язки, умисно без поважних причини не з`явилася на відпрацювання 28.01, 29.01, 30.01, 31.01.2019 року. Загалом у січні 2019 року з визначеним графіком 68годин громадських робіт, ОСОБА_4 не відпрацювала без поважних причин 16 годин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи обізнаною про необхідність виходу на відпрацювання громадських робіт, ОСОБА_4 не з`явилась на їх відпрацювання у лютому 2019 року без поважних на те причин, а саме: 01.02, 04.02, 05.02, 06.02, 07.02, 08.02, 11.02, 12.02, 13.02, 14.02, 15.02, 18.02.2019 року. Станом на 14.03.2019 ОСОБА_4 не відпрацювала жодної години громадських робіт за лютий 2019 року.

Крім того, 01.02.2019 та 08.02.2019 фахівцем Славутського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області направлені виклики по місцю проживання засудженої ОСОБА_4 , за якими вона зобов`язана з`явитися до уповноваженого органу з питань пробації відповідно 08.02.2019 та 15.02.2019, однак, за викликами остання не з`явилася та не повідомила про причини неявки.

27.02.2019 засуджена ОСОБА_4 з`явилася в Славутський МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області та пояснила, що вона без поважних на те причин не з`являлась на відпрацювання громадських робіт, змінила своє постійне місце проживання, та не бажає відпрацьовувати призначені їй вироком суду громадські роботи. Відповідно до ст. 40 ч.1 КВК України засудженій ОСОБА_4 27.02.2019 було оголошено застереження у вигляді письмового попередження, їй додатково було роз`яснено, що матеріали відносно неї будуть направлені до Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області для вирішення питання про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, однак, засуджена належних висновків не зробила.

Таким чином, засуджена ОСОБА_4 , знаючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також наслідки ухилення від відбування покарання, із призначених 100 годин громадських робіт, відпрацювала лише 52 години, окрім цього, не повідомила уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без поважних на те причин, не з`являлась за викликами до уповноваженого органу з питань пробації.

Такі дії ОСОБА_4 набули тривалого характеру та являють собою невиконання обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання, та у відповідності до ст. 40 КВК України, є ухиленням, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання.

Отже, за увесь час перебування на обліку в Славутському МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, ОСОБА_4 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи письмово попередженою інспектором з питань пробації про наслідки не відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходила на відпрацювання громадських робіт та допустила прогули.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

07.05.2019 року між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах: ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 місяців арешту з частковим приєднанням на підставі ст.ст. 71,72 КК України невідбутої частини покарання за вироком Славутського міськрайонного суду від 05.11.2018 та остаточним призначенням їй покарання у виді трьох місяців і п`яти днів арешту.

Сторони погодили до набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та просила суд про затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні підтвердив добровільність підписання обвинуваченою угоди про визнання винуватості, просив суд затвердити надану угоду, як таку, що відповідає вимогам закону.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують її покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, активно сприяла слідству, що пом`якшує її покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді 3 місяців і п`яти днів арешту.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченій слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Укладену 07 травня 2019 року між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 місяців арешту.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду від 05.11.2018 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох місяців п`яти днів арешту.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з зали суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1