520/63/18 10.01.2019
н/п 1-кп/490/53/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 520/63/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

під час судового розгляду на підставі обвинувальних актів, складених за результатами досудових розслідувань обставин кримінальних проваджень № 0001333 та № 0000236, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, є громадянином України, неодруженим, раніше не судимим, має повну вищу освіту, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Йошкор-Ола Російської РФСР, є громадянином Російської Федерації, неодруженим, раніше не судимим, має середньо-спеціальну освіту, не працює, на території України не зареєстрований, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 294 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходяться обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за обвиневаченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 294 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В обґрунтування свого клопотання зазначив, що обвинувачені не мають міцних соціальних і родинних зв`язків, можуть знищити речі та документи, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними свідчень, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Крім того, прокурор вказав на те, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , враховуючи, що вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110 КК України, неможливо застосувати інші запобіжні заходи.

Захисник ОСОБА_4 , яка в даному судовому засіданні була захисником як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 , відповідно до ордеру ОД№ 195500, заперечувала проти доводів прокурора і просила у задоволенні клопотання відмовити, обравши відносно обвинувачуваних міру запобіжного заходу, не пов`язану із триманням під вартою. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що пред`явлене обвинувачення є необґрунтованим, ризики, наведені прокурором є абстрактними і вони не доведені жодними документами, які повинні бути долучені до вказаного клопотання. Захисник заперечувала той факт, що її підзахисні будуть переховуватися від суду, а також будь яким чином впливати на свідків, оскільки всі надані ними свідчення є на користь обвинувачуваних. Захисник ОСОБА_4 звернула увагу суду, що така позиція сторони обвинувачення не відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Обвинувачуваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив суд обрати відносно нього інших вид запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, з будь яким розміром застави, оскільки відсутні докази його винуватості у інкримінованих злочинах, підозра є не обґрунтованою, а зазначені прокурором ризики не відповідають дійсності.

ОСОБА_6 зазначив, що просити суд ні про що не буде, коментувати клопотання прокурора про продовження відносно нього строків тримання під вартою не стане. Надав суду пояснення про обставини свого затримання та ймовірні причини, по яких на його думку, відомості по вказаному кримінальному провадженню було внесено до Єдиного реєстру досудовим розслідувань.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.

При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останнім запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинувачених переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі доведення їх винуватості за вчинення інкримінованих правопорушень, а такожнаявність ризику переховування обвинувачених від суду, ризику вчинення ними інших кримінальних правопорушень, подібних до тих, в яких вони обвинувачуються, а також ризику незаконного впливу ними на свідків, які на теперішній час не допитані судом.
Поряд із цим, суд не може не враховувати підвищену суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів проти основ національної безпеки України, громадського порядку та моральності, що відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України позбавляє можливості застосувати до них запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави.
А отже, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського Суду у справі "Летельє проти Франції", суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою строком до 01 березня 2019 року.
Відповідно, клопотання сторони захисту про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів , не пов`язаних із триманням під вартою, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань сторони захисту про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів на менш суворі- відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 01 березня 2019 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжити до 01 березня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1