Справа № 180/2194/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Марганці подання заступника начальника Томаківського РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням випробувального терміну відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

встановив:

Заступник начальника Томаківського РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, посилаючись на те, що з 08 жовтня 2014 року на виконанні у Томаківському районному відділі перебуває вирок стосовно ОСОБА_4 . Його було ознайомлено з порядком відбування покарання. Під час відбування покарання ОСОБА_4 характеризувався посередньо. 09 серпня 2016 року надійшло повідомлення від слідчого відділу Марганецького ВП Дніпропетровської області про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Цим засуджений порушив порядок та умови відбуття призначеного покарання. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 перебуває у провадженні Марганецького міського суду. 27 серпня 2016 року закінчився іспитовий строк ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Заступник начальника Томаківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор в судове засідання не зявився, повідомлений належним чинном про дату та час судового засідання.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали подання, дослідивши надані матеріали особової справи вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні в Томаківському РВ ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області перебуває вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України до трьох років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, строк відбування покарання закінчився 27 серпня 2016 року.

Як встановлено судом, 09 серпня 2016 року внесено відомості до ЄРДР за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_4 .

Відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09 серпня 2016 року слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 було затримано та 10 серпня 2018 року оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_4 . Відповідно листа Марганецького міського суду від 01 червня 2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 розглянуто з постановленням вироку, станом на 31 травня 2018 року вирок суду не набрав законної сили, у зв`язку із його оскарженням. Відповідно листа Марганецького міського суду від 17 вересня 2018 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0000586 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.121, ч.2 ст. 186 КК України 28 серпня 2018 року направлений до Апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення підсудності. На сьогоднішній день вироку, який набрав законної сили, немає.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

В матеріалах справи відсутній вирок суду, яким визнано винним та засудженим ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.121, ч.2 ст. 186 КК України.

Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) вважається невинуватою.

Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, і відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.

Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку.

Тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення подання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 ч. 1 КК України, ст. ст. 372,539 ч. 3,4,5 КПК України, суд -

постановив:

Подання заступника начальника Томаківського РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області, ухваленого 27 серпня 2014 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення. Відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09 серпня 2016 року слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 було затримано та 10 серпня 2018 року оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_4 . Відповідно листа Марганецького міського суду від 01 червня 2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 розглянуто з постановленням вироку, станом на 31 травня 2018 року вирок суду не набрав законної сили, у зв`язку із його оскарженням. Відповідно листа Марганецького міського суду від 17 вересня 2018 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0000586 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.121, ч.2 ст. 186 КК України 28 серпня 2018 року направлений до Апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення підсудності. На сьогоднішній день вироку, який набрав законної сили, немає. Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. В матеріалах справи відсутній вирок суду, яким визнано винним та засудженим ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.121, ч.2 ст. 186 КК України.

Суддя: ОСОБА_1