Провадження №1-кп/127/1019/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2017 р. за № 0004302, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, священнослужителя Храму Святої мучениці Феодосії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2017 р. близько 11:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Храму Святої мучениці Феодосії за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, 7, в якому він є священиком, на одному зі столів помітив мобільний телефон марки «Lenovo» серії «А Plus» моделі «А1010а20», що належить ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: вказаного мобільного телефону марки «Lenovo» серії «А Plus» моделі «А1010а20», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3147/18-21 від 17.06.2018 р. становить 1138 грн., в результаті чого незаконно ним заволодів.

В подальшому ОСОБА_5 , реалізувавши свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, покинув приміщення храму та викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1138 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що точної дати він не пам`ятає, після служби в храмі він відвозив батюшку додому на Сабарів, по дорозі виявив відсутність телефону та згадав, що залишив його на столі у храмі. Він зателефонував до знайомих, які ще перебували у храмі, котрі повідомили йому, що телефону в храмі немає. При спробі додзвонитися на свій номер, виявилось, що телефон вимкнутий. Про те, що телефон вкрав ОСОБА_6 , він дізнався від слідчого. Претензій до обвинуваченого він немає.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку сторін кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 та ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт викрадення обвинуваченим майна потерпілого його телефону, що підтверджується чіткими та послідовними показаннями обвинуваченого та потерпілого з цього приводу, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому розкаявся, попросив пробачення у потерпілого, і останній претензій до обвинуваченого немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, думки потерпілого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, буде покарання у виді штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта слід покласти на обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт накладений на мобільний телефон марки «Lenovo» серії «А Plus» моделі «А1010а20».

Відповідно до положень ст. 100 КПК України, речовий доказ, що поміщений до камери зберігання речових доказів, слід повернути володільцю.

Керуючись ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2018 р. на мобільний телефон марки «Lenovo» серії «А Plus» моделі «А1010а20» (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ), - скасувати.

Речовий доказ, що поміщений до камери зберігання речових доказів Лівобережного відділення Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути володільцю ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 286 (двісті вісімдесят шість) грн. вартості витрат на залучення експерта.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: