УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, згідно з якою просить ухвалити рішення, згідно з яким зобов`язати посадових осіб Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надати потерпілому у справі для ознайомлення та дозволити виготовити фотокопії документів кримінального провадження № 0000649.
Згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 198 від 25.04.2018 року, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний розподіл матеріалів справи № 308/12599/17 у зв`язку з неможливістю суддею ОСОБА_4 виконання повноважень судді, що зумовлено довготривалим лікуванням, про що свідчить заява судді ОСОБА_4 .
Автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею з розгляду даної справи визначено ОСОБА_1 .
В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що багаторазово, в тому числі 04.12.2017 року, потерпілий звернувся до посадових осіб Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області із заявами, в яких просив надати йому для ознайомлення та дозволити виготовити фотокопії документів кримінального провадження № 0000649. Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Зауважує, що всупереч вимог ст. ст. 55, 56, 221 КПК України посадові особи Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області категорично відмовилися надати потерпілому для ознайомлення документи кримінального провадження № 0000649.
Скаржник ОСОБА_3 у дане судове засідання не з`явився, при цьому падав до суду заяву від 04.02.2019 року, в якій просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що скаргу підтримує у повному обсязі.
Уповноважена особа Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином
Положеннями ст. 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд даної скарги у відсутності скаржника та уповноваженої особи Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Вивчивши подану скаргу та долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку.
ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою, в якій просить зобов`язати посадових осіб Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надати потерпілому у справі для ознайомлення та дозволити виготовити фотокопії документів кримінального провадження № 0000649.
До поданої скарги долучено заяву ОСОБА_3 за № 12-17-04-21 від 04.12.2017 року, що адресовано начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області та отримано 04.12.2017 року, в якій просив надати йому для ознайомлення і дозволити виготовити фотокопії документів кримінального провадження № 0000649 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надати інформацію, необхідну для захисту законних прав, надіслати відповідь на звернення в електронному вигляді на його електронну пошту.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Слідчий вважає, що вимога скаржника про зобов`язання посадових осіб Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надати потерпілому у справі для ознайомлення та дозволити виготовити фотокопії документів кримінального провадження не підлягає до задоволення, оскільки розгляд слідчим суддею такої вимоги не передбачений ст. 303 КПК України, яка містить чіткий перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Крім того, скаржником у даному випадку не доведено належними і допустимими доказами, що кримінальне провадження за № 0000649 на час звернення з даною скаргою дійсно перебуває у провадженні органу досудового розслідування та скаржник є потерпілим у цьому кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію, подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи, отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

У відповідності до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом з тим, до скарги не додано жодного документу на підтвердження статусу скаржника для подання скарги.

Виходячи з вищенаведеного та оцінюючи обґрунтованість поданої скарги, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що дана ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку і не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
На підставі викладене, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1