Справа № 214/3713/14-к.
1-кп/214/46/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі, кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 ще на два місяці, оскільки останній обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, вчинені аналогічним способом з приватних будинків та маючи не погашену в установленому законом порядку судимість знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину, із чого слідує що він певних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, тому існує ризик, що обвинувачений знову може вчинити кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_11 ніде не зареєстрований не має постійного місця проживання, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в місті Кривому Розі, вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечує, тому існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_11 може переховуватися від суду з метою уникнути покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисники ОСОБА_7 покладалася на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на два місяці, та відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 з тримання під вартою на домашній арешт, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, не має постійного місця проживання та реєстрації, не має родини та утриманців, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 офіційно не працевлаштований, тобто не має належних і достатніх засобів для існування, що дає підстави вважати, що останній знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 строком ще на 2 місяці, підлягає задоволенню оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Захисником ОСОБА_8 не надано суду достатніх обставин вважати, що немає необхідності в застосуванні щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, п.п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194, ст..ст. 199, 110, 177, 315, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України на два місяці, тобто строком до 04 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3