Справа №621/1188/19
Пр. №1-кс/621/420/19
Ухвала
Іменем України

11 травня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання старшого слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
Старший слідчий ОСОБА_3 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 10.05.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, звернулась до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: махрового рушника з плямами бурого кольору на ньому; кухонного ножа, загальною довжиною 32 см.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 10.05.2019 року, приблизно о 00 годин 27 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , в ході виниклої сварки, маючи умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, здійснив закінчений замах на вбивство ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанісши останньому удар ножем в область шиї, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Слідчим Зміївського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
10.05.2019, в ході огляду місця події, який проводився в кімнаті № НОМЕР_1 , гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено махровий рушник з плямами бурого кольору, в кімнаті кухні загального користування виявлено та вилучено кухонний ніж, загальною довжиною 32 см.
Приймаючи до, що тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події від 10.05.2019 року може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, бути використане як доказ у кримінальному провадженні та з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить задовольнити клопотання.
Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без її участі. На задоволенні клопотання наполягала та просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Володілець майна ОСОБА_5 просив розглянути клопотання без його участі, не заперечував проти задоволення клопотання та арешту тимчасово вилученого майна.
Неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
З урахуванням положень ч. ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з доданих до клопотання документів, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 10.04.2019 року до ЄРДР за № 0000412 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, 10.05.2019 року, приблизно о 00 годин 27 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , в ході виниклої сварки, маючи умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, здійснив закінчений замах на вбивство ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанісши останньому удар ножем в область шиї, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.
10.05.2019, в ході огляду місця події, який проводився в кімнаті № 30, гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено махровий рушник з плямами бурого кольору, в кімнаті кухні загального користування виявлено та вилучено кухонний ніж, загальною довжиною 32 см.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Метою накладання арешту на майно: махровий рушник з плямами бурого кольору та кухонний ніж, загальною довжиною 32 см, який вилучено 10.05.2019 року при огляді місця події - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, що зберіг на собі сліди злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 10.05.2019 року майно, а саме:
1) махровий рушник з плямами бурого кольору;
2) кухонний ніж, загальною довжиною 32 см;
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно старшим слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1