У Х В А Л А

03 грудня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000930 за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Таранівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта №0000930 від 31.10.2018 ОСОБА_6 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині за наступних обставин:

В середині липня 2018 року, в нічний час ОСОБА_6 перебував в гостях у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої у ОСОБА_6 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 .
Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_6 перебуваючи за вище вказаною адресою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_8 , схопив фрагмент цеглини та наніс ним один удар в область лобної частини голови ОСОБА_8 , отримавши таким чином перевагу над останнім. Далі, обхопивши шию ОСОБА_8 своєю правою рукою в ділянці ліктьового суглоба в зігнутому стані, зафіксувавши праву руку своєю лівою рукою, ОСОБА_6 почав здавлювати її до того часу, поки ОСОБА_8 перестав подавати ознаки життя. Після цього, ОСОБА_6 переконавшись, що ОСОБА_8 не подає ознак життя, приблизно через дві години, з метою приховання вчиненого ним злочину, перетягнув труп ОСОБА_8 за межі вказаного домоволодіння та скинув його до занедбаного колодязю, який розташований неподалік від вищевказаного домоволодіння. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 було заподіяно закриту тупу травму шиї у формі синців на шиї, садна та крововиливу в м`які тканини в ділянках шиї, закритого косопоперечного перелому під`язичної кістки малого ріжка, надриву судин шиї та малокровністю судин на розрізі, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, та закриту тупу травму грудної клітини у формі закритих косопоперечних переломів з 6 по 10 ребро правої половини грудної клітки по передній пахвовій лінії з садном та крововиливом в м`які тканини в зоні вищезгаданих переломів, що відноситься середньої тяжкості тілесного ушкодження. В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_6 , в той же день настала смерть ОСОБА_8 . Причиною смерті ОСОБА_8 стала механічна асфіксія внаслідок задушення та удавлення органів шиї тупим предметом, з ушкодженням органів шиї.
Учасники судового провадження висловили думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.

У зв`язку з відсутністю клопотань сторін судового провадження питання щодо доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь не вирішувалося.

Визначено дату і місце судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив мотивоване клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання зазначив, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважав, що на час підготовчого засідання наявні ризики, що обвинувачений буде переховуватись від судового розгляду та може вчинити нові злочини або впливати на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 проти клопотання заперечували мотивуючи відсутністю підстав вважати, що ОСОБА_6 буде ухилятися від суду чи іншим чином перешкоджати судовому розгляду. Зокрема, обвинувачений просив врахувати його явку з повинною, під час якої він повідомив про обставини кримінального провадження. Вважали, що запобіжного заходу у виді домашнього арешту достатньо для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 11 грудня 2018 року. таке рішення обґрунтоване наявністю ризиків вчинення нових злочинів та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Під час підготовчого засідання прокурор ОСОБА_5 стверджував про продовження існування зазначених ризиків. При цьому, сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 .

При вирішенні клопотання судом взято до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним за вказаним обвинуваченням, що у поєднанні з відомостями про особу обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, не одружений, а від так не має міцних соціальних зв`язків, вказує на наявність ризику переховування від суду.

Крім того, на високий ризик вчинення нового злочину або перешкоджання кримінальному провадженню вказують: тривалий час, який пройшов з моменту вчинення злочину до моменту його виявлення, що обумовлено, в тому числі і дієвими заходами щодо приховування трупа потерпілого.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи обвинуваченого про те, що він добровільно з`явився до поліції та повідомив про вчинений злочин підлягають перевірці на підставі доказів, які мають бути досліджені під час судового розгляду, і не зменшують ризиків, які існували на час застосування запобіжного заходу та продовжують існувати на час розгляду клопотання про його продовження.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин належить задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 314-317, 177, 181 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі суду на 13:00 годину 26.12.2018.

2. В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, обвинуваченого, захисника, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

3. Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

4. Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 31 січня 2019 року.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3