Справа № 206/6855/18
Провадження № 1-в/206/779/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровськ, письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи,

про продовження примусових заходів медичного характеру , -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2018 року заявник звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 .

Згідно ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2015 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2017 року ОСОБА_6 були змінені примуосві заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Представник заявника повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, надав до суду заяву в якій письмову заяву підтримав та просив розглядати справу за їх відсутності.

ОСОБА_6 повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, надав до суду заяву, посвідчену лікарем, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення письмової заяви не заперечував.

Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст.95 КК України ( 2341-14 ) введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України ( 1003-05 ). При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

В письмовій заяві та акті № 209 від 11.12.2018 року психіатричного освідування хворого ОСОБА_6 вказано, що актуальна та емоційно забарвлена симптоматика з маячними ідеями переслідування та відношення на адресу конкретних осіб, агресивних дій, а також відсутність адекватної оцінки свого стану, поведінки та важкості скоєного на тлі ознак психічного дефекту у вигляді емоціно-вольового зниження з зниженням психічної активності та продуктивності свідчить про зберігання хворим суспільної небезпеки для оточуючих. Комісія лікарів зробила висновок, що ОСОБА_6 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 , задовольнити, та продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503,512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

УХВАЛИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1