Справа № 611/159/19
Провадження № 1-кп/611/31/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 01.04.1994 Барвінківським районним судом Харківської області за ст.140 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

2) 26.07.1995 тим же судом за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 26.07.1997 за відбуттям строку покарання;

3) 04.10.1999 тим же судом за ст. 188-1 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 06.02.2001 року за відбуттям строку покарання;

4) 16.01.2002 тим же судом за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;

5) 16.05.2002 тим же судом за ст. 185 ч. 3, 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 13.10.2004 за відбуттям строку покарання;

6) 13.06.2006 тим же судом за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 1 року 15 днів позбавлення волі, звільнився 19.06.2006 за відбуттям строку покарання;

7) 14.08.2008 тим же судом за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 29.10.2012 умовно - достроково на невідбуту частину покарання 2 місяці 29 днів,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , раніше судимий за злочини проти власності, вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, за таких обставин.

21.01.2019 близько 15.00 години ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вдвох почали вживати алкогольні напої. Близько 17.00 години ОСОБА_5 повідомив, що йому необхідно вийти з будинку, та попрохав ОСОБА_4 почекати. Залишившись один в гостьовій кімнаті, ОСОБА_4 побачив мобільний телефон Xiaomi Redmi 6А чорного кольору, котрий заряджався біля телевізору, а поряд на тумбі - коробку з під телефону. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на крадіжку зазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, протиправно та повторно, з корисливого мотиву, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , упевнившись, що діє таємно, ОСОБА_4 від`єднав мобільний телефон від кабелю зарядного пристрою і таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6А 2/16 GB», що був у використанні, чорного кольору, котрий знаходився в TPU накладці для Xiaomi Redmi 6А, що була у використанні, разом з сім-карткою оператора «Vodafon Україна», на рахунку якої знаходилася 1 гривня.

Згідно висновку експерта № 6/260 се-19 від 29.01.2019, вартість мобільного телефону торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6А 2/16 GB що був у використанні, на момент вчинення злочину складає 2348 гривень, вартість TPU накладки для Xiaomi Redmi 6А, що була у використанні, на момент вчинення злочину складає 92 гривні. Сім-картка та гроші на ній матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2440 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме мобільний телефон з TPU накладкою продав гр. ОСОБА_6 за 250 гривень, а сім-картку залишив собі для власного користування.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, уважає повністю доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, проживає з батьками, за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням, те, що завдані потерпілому збитки відшкодовані шляхом повернення потерпілому викраденого у нього майна і потерпілий не має дл обвинуваченого жодних претензій.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статі 185 ч. 2 КК України, у виді арешту, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Суд, дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважає за необхідне стягнути з нього в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 715 грн. 00 коп.

Прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу - тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27, зважаючи на те, що обвинувачений неодноразово судимий, який має слабкі соціальні зв`язки, тому може переховуватися від суду, усвідомлюючи можливість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі чи арешту.

Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений, який неодноразово судимий та має слабкі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду, зважаючи на те, що йому призначається покарання у вигляді арешту.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за статтею 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею арешт на строк 5 (п`ять) місяців.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня його затримання 13 березня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп.

Речові докази у провадженні мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6А 2/16 GB в TPU накладці, та коробок з документами на вищевказаний телефон, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у нього.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1