Справа № 202/4533/18
Провадження № 1-кс/202/69/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

04 січня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000661, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000661 від 29.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

02 січня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська поштою надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000661, яке згідно з поштовим конвертом було направлено до суду 30.11.2018 року.
Відповідно до матеріалів клопотання, слідчий просить накласти арешт на предмети та документи, вилучені 29.11.2018 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2018 року.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Статтею 171 КПК України визначено перелік вимог до клопотання слідчого, прокурора про накладення арешту на майно.
Разом з цим, слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, та в обґрунтування поданого клопотання долучив копію постанови про визнання речовими доказами від 30 листопада 2018 року, яка не підписана слідчим. Крім того, дана постанова є нечитабельною та містить низьку якість копіювання.
Таким чином, слідчий суддя, враховуючи необхідність швидкого, повного, об`єктивного, всебічного вирішення питання про необхідність накладення арешту на майно, встановлення обставин, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України, наявність яких є необхідною умовою для вирішення питання про накладення арешту, призводить до неможливості розгляду клопотання в розумні строки, та, враховуючи викладене, вважає за необхідне повернути клопотання про арешт майна прокурору у кримінальному провадженні № 0000661, та встановлює строк в сімдесят дві години для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000661, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1