Справа № 467/803/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000301, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Поляна, Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимий : вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року за ч.1 ст. 186 КК України із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 1700,00 грн. -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 21 червня 2018 року, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення належного ОСОБА_6 майна з метою його подальшого продажу та отримання коштів для придбання спиртних напоїв, реалізуючи задумане, діючи умисно і з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, зайшов через хвіртку на територію домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав газовий балон ємкістю 50 літрів, яким розпорядився на власний розсуд, тим самими спричинивши потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 300 грн. 00 коп.

Крім цього, 23 червня 2018 року, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення належного ОСОБА_6 майна з метою його подальшого продажу та отримання коштів для придбання спиртних напоїв, реалізуючи задумане, діючи умисно і з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, зайшов через хвіртку на територію домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав металеві ворота вагою 66 кг., вартістю 5 грн. 00 коп. за 1 кг., якими розпорядився на власний розсуд, тим самими спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 330 грн. 00 коп.

Таких висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Так, допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що влітку 2018 року, приблизно 21 числа, точно не пам`ятає, він спілкувався з потерпілою про те, що потрібно здати металеві волота, які стоять біля літньої кухні, аби отримати кошти.
Наступного дня, ввечері він прийшов до ОСОБА_6 щоб віднести ворота на пункт прийому металобрухту, зайшов через відчинену хвіртку на подвір`я і постукав у вікно, але йому ніхто не відчинив.
Узявши ворота, він відніс їх до брата потерпілої, оскільки останній здійснює прийом металобрухту, але передумавши їх здавати, вирішив повернути їх потерпілій. Проте, не доніс їх до будинку ОСОБА_6 , залишив на дорозі приблизно за метрів 100-150 від її домоволодіння та пішов додому спати. Наступного дня дізнався, що ворота забрали сама потерпіла з її братом.
Також він узяв газовий балон, який знаходився на подвір`ї потерпілої біля дерева аби віднести його її братові, так як вважав, що у нього балон краще збережеться.
Обвинувачений, окрім цього, запевнив суд, що з потерпілою помирився, попросив у неї вибачення, вона завжди йому допомагала і не бажає позбавляти його волі. Навіть хотіла відмовитись від обвинувачення.
Потерпіла ОСОБА_6 , будучи допитаною в судовому засіданні згідно із правилами ст. 353 КПК України, показала, що вона не знала, що ОСОБА_5 буде забирати ворота, точно не пам`ятає чи домовлялася з ним про це.
22 і 23 числа ОСОБА_5 приходив до неї додому, стукав у вікно і гукав її, але вона не захотіла виходити, а тому не знала, що він забере ворота, які були підперті під стіну літньої кухні, та газовий балон, який знаходився на подвір`ї біля дерева.
Так як її брат ОСОБА_7 займається прийомом металобрухту, то він сказав, що впізнав належні їй ворота, але що балон також належить їй він не зав. Проте, брат сказав, що і балон, і ворота приносив ОСОБА_8 . Крім того, ворота впізнав її племінник ОСОБА_9 .
Потерпіла, крім цього, вказала, що обвинуваченого сприймає як сина, він допомагає їй по господарству, має вільний доступ до її домоволодіння з її дозволу.
В подальшому потерпіла показала, що своєї згоди на те, щоб обвинувачений здав належні їй балон та секцію воріт не давала, щоправда, шкоду за балон ОСОБА_5 їй відшкодував, а за ворота він і сам гроші не отримував.
Тож, ці показання обвинуваченого і потерпілої, враховуючи, що вони отримані у передбачений законом спосіб, сприймались судом безпосередньо, є належними оскільки, прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають для нього значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Як то, із цих показань, щонайменше, у їх сукупності, є можливим зробити висновок щодо обставин, із числа регламентованих ст. 91 КПК України, у частині часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, наявності/відсутності умислу у обвинуваченого та його направленості, а також стосовно наслідків, що настали.
Проте, показання обвинуваченого суд сприймає як нечіткі і непослідовні і пов`язує це із обраним ним способом захисту від пред`явленого обвинувачення.
Крім того, судом були досліджені інші зібрані в ході досудового розслідування докази, тобто, документи у розумінні положень ст. 99 КПК України, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до засад кримінального закону України, зокрема :

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 червня 2018 року, із якого слідує, що потерпіла ОСОБА_6 звернулась з повідомленням про те, що в період часу з 20 червня 2018 року по 23 червня 2018 року невстановлена особа здійснила крадіжку газового балону та металевої секції огорожі із території її домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 (а.к.п. 92):

-протокол огляду місця події від 24 червня 2018 року, який містить відомості щодо місця учинення кримінального правопорушення (злочину), тобто території домоволодіння ОСОБА_6 (а.к.п. 93);

-заява ОСОБА_6 від 24 червня 2018 року, за якою остання надала згоду на проведення огляду належного їй домоволодіння, тобто, цей документ суд оцінює з точки зору даних про законність проведення огляду території домоволодіння потерпілої, який проводився слідчим Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області 24 червня 2018 року ;

-протокол огляду місця події від 24 червня 2018 року, із якого убачаються дані щодо предметів кримінального правопорушення, а саме : металевих воріт та балону, які ОСОБА_7 придбав у червні 2018 року (а.к.п. 102) ;

-заява ОСОБА_7 від 24 червня 2018 року, якою останній добровільно видав працівникам поліції секцію металевих воріт коричневого кольору та пропанового балону червоно коричневого кольору (а.к.п. 103) ;

-довідку за підписом ФОП ОСОБА_10 , із якої слідує, що вартість газового балону ємністю 50 літрів, бувшого у використанні, станом на червень 2018 року становить 300 грн. 00 коп. (а.к.п. 106) ;

-довідку за підписом ПП «Жадор» згідно якої вартість 1 кг брухту чорного металу складає 5 грн. 00 коп. (а.к.п. 106) ;

-протокол слідчого експерименту від 25 червня 2018 року із додатком ком пакт диском DVDR Artex, який містить файл із відео зйомкою слідчого експерименту. Зокрема, у ході цієї слідчої дії ОСОБА_5 показав місця, де саме знаходились балон та секція металевих воріт і шлях, яким виніс ці предмети з території домоволодіння потерпілої. При цьому, ком пакт-диск, що є додатком до протоколу слідчого експерименту, оглянуто в судовому засіданні, містить чітку, кольорову відеозйомку, звукове супроводження, і у цілому відображає відомості, що зафіксовані у самому протоколі слідчої дії (а.с. 107 111).

Отже, всі досліджені судом докази, у їх сукупності, посвідчують відомості, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, або ж мають для нього значення, а саме, щодо часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення, наявності умислу у обвинуваченого, його спрямованості, мети і мотивів скоєного діяння, а також наслідків, що настали.

Фактів отримання органом досудового розслідування доказів унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також доказів, здобутих завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, суд не виявив, а сторони не довели.

Суд, окрім цього, ураховує, що обвинувачений погодився із версією сторони обвинувачення щодо вартості викрадених ним предметів, а його показання відносно наявності дозволу потерпілої на здачу предметів суд сприймає як спосіб захисту, оскільки її наявність спростовується показаннями самої потерпілої та сукупністю інших доказів, як то, даними, здобутими у ході слідчого експерименту.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим згідно із нормою ст. 94 КПК України, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, доведених стороною обвинувачення перед судом.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховував роз`яснення, що містяться в пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року № 10, відповідно до яких крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

За положеннями абз. четвертого пункту 20 вказаної постанови ВСУ, неодноразове незаконне вилучення чужого майна чи заволодіння ним, що складається із тотожних діянь, які мають загальну мету та із самого початку охоплюються єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном, слід розглядати як один продовжуваний злочин.
Водночас, за п. 1 Примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

А у цьому контексті суд бере до уваги, що ОСОБА_5 засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що фактично на день винесення вироку становило 1700 грн. 00 коп.

Наразі цей штраф ОСОБА_5 не сплачено, що підтверджується довідкою Арбузинського міськрайонного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 26 червня 2018 року.

Фактів, які б свідчили про відсутність ознаки повторності, у даному випадку, як то, звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за раніше вчинений злочин, погашення чи зняття судимості за нього ж, сплив строків давності виконання обвинувального вироку, суд не установив, зокрема, у ракурсі положень ч.4 ст. 80 КК України, відповідно до якої перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
А отже, з огляду на наведене вище, у ракурсі установлених судом фактичних обставин справи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

В аспекті ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд ураховує, у тому числі й класифікацію злочинів за ст. 12 КК України, зокрема, що інкримінований ОСОБА_5 злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особливості й обставини його вчинення у даному, конкретному випадку, тобто форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

В той час як обвинувачений має не зняту і непогашену судимість, не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, статус учасника бойових дій, безпосередньо приймав участь в Антитерористичній операції на території Донецької області, нагороджений нагрудним знаком «Учасник АТО», має відзнаку Президента України «За участь в АТО».

При цьому суд не погоджується з ствердженням сторони обвинувачення про наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття, оскільки останнє характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Однак, в ході судового розгляду було встановлено, що обвинувачений хоча й засуджував всій вчинок, попросив вибачення у потерпілої, проте жодних дій, які б свідчили про дійсно щире розкаяння у вчиненому не вчинив, як то, відшкодувати спричинену шкоду, чи то матеріальну, чи то моральну, принаймні у розмірі, який сам же вважав за прийнятне, у той час, як протилежного перед судом не доведено.
Окрім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 має не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, що не дає можливості «поза розумним сумнівом» вважати його таким, що щиро розкаявся у повторно скоєному злочині, а позитивне ставлення потерпілої до нього судом не враховується, оскільки щире розкаяння, це психічне ставлення самого винного до учиненого ним діяння, а не інших осіб, у тому числі, й потерпілої.
І суд не погоджується із твердженням сторони обвинувачення про відшкодування збитків шляхом повернення викраденого майна, позаяк, воно було повернуто не обвинуваченим, а передане органом досудового розслідування на зберігання, як речових доказів.
Тож, обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, а так само і обставин, що його обтяжують, визначених ст. 67 КК України, не установлено.

А тому покарання ОСОБА_5 належить призначити у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту.

На підставі положень ч.1 ст.71 КК України покарання ОСОБА_5 належить призначити за сукупністю вироків з урахуванням норми ч.3 ст. 72 цього ж Кодексу, а саме: до покарання за цим вироком повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року.

А основне покарання у виді штрафу, призначене за указаним вироком, на підставі ч.3 ст. 72 КК України, за визначених у цій нормі правил, слід виконувати самостійно.

При цьому суд виходив із наявних у нього дискреційних повноважень щодо призначення покарання і прийшов до висновку, що визначена його міра у даному, конкретному випадку є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), як ним самим, так й іншими особами.

Приймаючи рішення щодо покарання, суд враховував, окрім вищевикладеного, досудову доповідь, складену та долучену до матеріалів кримінального провадження інспектором Арбузинського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області, за якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як дуже високий.

Як наслідок, визначене судом покарання у виді арешту, з огляду на відсутність передумов для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України, а також із застосуванням положень ч. 1 ст. 71, ч.3 ст. 72 цього ж Кодексу, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи,- воно має бути законним, тобто, несвавільним і пропорційним, таким, що не становити надмірного тягаря для особи.
А тому визначене судом покарання, його вид і розмір, за умови конкуренції інтересів суспільства та інтересів особи, яка піддається кримінальному переслідуванню, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного, а також особою винного.
При цьому характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості, не дають змогу прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання, аніж визначене судом за результатами розгляду цього кримінального провадження.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Запобіжний захід в рамках цього кримінального провадження не обирався, проте, на переконання суду, з огляду на мету і підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, вимог ст.ст. 131-132, 177-178 КПК України, ураховуючи регламентовані ст. 178 цього ж Кодексу обставини, обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів належить вирішити згідно правил ст. 100 КПК України, а от питання розподілу процесуальних витрат суд не вирішує у цьому випадку у зв`язку із відсутністю їх документального підтвердження.

А тому з цих мотивів, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

За сукупністю вироків, згідно із ч.1 ст.71 та ч.3 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту, а вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, згідно із яким ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп., - виконувати самостійно.
До вступу вироку в законну силу обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 .

Речові докази: металеві ворота та газовий балон залишити ОСОБА_6 , як законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1