Справа № 182/1707/18
Провадження № 1-кп/0182/499/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополь кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2017 за № 0003155 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополі Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_1 , не працює, з освітою 9 класів, не одружений, раніше судимий:
- 16.07.2004. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 15, ст. 152 ч. 3, 185 ч. 3, 296 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 23.01.2006 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 29 днів;
- 13.03.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 186 ч. 3, 190 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 15.06.2010 умовно-достроково на 6 місяців 20 днів;
- 27.01.2011 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2, 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 05.07.2012 по відбуттю строку покарання;
- 14.05.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 263 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 16.12.2016 по відбуттю строку покарання;
- 15.11.2017 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 27.07.2017 приблизно о 04:00 год. увійшов до квартири АДРЕСА_2 з дозволу потерпілої ОСОБА_5 , яка є знайомою ОСОБА_3 та фактично мешкає за вказаною адресою. ОСОБА_3 , знаходячись в коридорі квартири АДРЕСА_2 , в той час коли потерпіла ОСОБА_5 , знаходилась в кухні зазначеної квартири, на полиці шафи-купе помітив мобільний телефон «Samsung G 360», мобільний телефон « НОМЕР_1 », мобільний телефон «LG-Е612», планшет «ІRВІS ТZ 55» та грошові кошти в сумі 800 грн. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Samsung G 360», вартість якого згідно висновку експерта № 100 від 20.02.2018 становить 1 967 грн. 34 коп., мобільний телефон «ВQ-5082 Sеnse 2», вартість якого згідно висновку експерта № 100 від 20.02.2018 становить 1 270 грн. 73 коп., мобільний телефон «LG-Е612», вартість якого згідно висновку експерта № 100 від 20.02.2018 становить 799 грн. 40 коп., планшет «ІRВІS ТZ 55», вартість якого згідно висновку експерта № 100 від 20.02.2018 становить 877 грн. 86 коп., та грошові кошти в сумі 800 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 5 715 грн. 33 коп. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що з потерпілою ОСОБА_5 він знайомий більше 4-ох років. В кінці липня 2017 року він прийшов до потерпілої додому, вони там пили пиво. Під ранок ОСОБА_5 пішла на кухню, а він, скориставшись цим, взяв три мобільні телефони, планшет та гроші у сумі 800 грн., які лежали у коридорі у шафі, після чого пішов з квартири. Мобільні телефони та планшет продав, гроші витратив на власні потреби. Через 2 дні його затримала поліція за інший злочин. Цивільний позов визнає. У вчиненому він розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 згідно поданої заяви просить проводити судовий розгляд справи за її відсутності. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена.
Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.
Також суд враховує обставини справи; особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2017 (а.п. 56), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 54-55).
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд вважає - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Часткове відшкодування шкоди, а саме вилучення мобільного телефону та передачу його співробітниками поліції потерпілій, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям працівників поліції.
Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі. Невідбута частина покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2017 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України підлягає частковому складанню з призначеним за цим вироком покаранню.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, суд враховує, що матеріальна шкода, заподіяна злочином, в силу ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з особи, що спричинила шкоду.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 4 915 грн. 93 коп. В позовній заяві потерпіла ОСОБА_5 вказує, що внаслідок скоєного злочину їй було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 5 715 грн. 33 коп. Під час проведення досудового розслідування їй було повернено мобільний телефон «LG-Е612» вартістю 799 грн. 40 коп., а тому просить стигнути на її користь з обвинуваченого 4 915 грн. 93 коп.
Обвинувачений цивільний позов визнав у повному обсязі.
Оскільки суд вважає доведеним розмір спричиненої шкоди потерпілій, в зв`язку з цим позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 підлягають задоволенню.
Речовий доказ по справі:
- мобільний телефон «LG-Е612» imei: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно звіту про фактичні затрати на проведення експертизи в сумі 260 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2017 частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, й остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 місяць.
Строк покарання рахувати з моменту винесення вироку.
Зарахувати у строк покарання час відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 15.11.2017.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 4 915 (чотири тис. дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 93 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 260 (двісті шістдесят) грн. 00 коп..
Речовий доказ по справі:
- мобільний телефон «LG-Е612» imei: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1