Справа № 183/1404/19
№ 1-кп/183/910/19

У Х В А Л А
13 березня 2019 року м. Новомосковськ
Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, вдови, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої технічним працівником НВК «Родина», не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 17 березня 2019 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що, існують ризики передбачені п.1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, вважає, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив та просив змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на більш м`який, а саме на домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку захисника, просила змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на частковий домашній арешт, оскільки вона працює технічним працівником НВК «Родина», має на утриманні двох малолітніх дітей, які наразі перебувають з бабусею, яка є інвалідом 3 групи, зобов`язується виконувати всі вимоги, які на неї будуть покладені домашнім арештом, переховуватися від органів досудового розслідування та суду не має наміру, зобов`язується сприяти і допомагати судовому розслідуванню.
Суд, вислухавши думку учасників процесу прийшов до наступних висновків.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Суд вважає, що на теперішній час, продовження тримання ОСОБА_5 під вартою не буде обґрунтованим, оскільки обвинувачена є вдовою та має на утриманні двох малолітніх дітей 26.12.2005 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, працює, що свідчить про її міцні соціальні зв`язки. Суд вважає, що прокурором не доведено у клопотанні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, і тому обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можливо змінити на менш суворий, на домашній арешт, так як фактично єдиною обставиною на користь продовження тримання обвинуваченої під-вартою є тільки тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні. Зазначене, є порушенням кримінально-процесуального законодавства України, практики Європейського Суду з прав людини.
Так у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» N 7064/05 від 01 червня 2006 року зазначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Згідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, що відповідає диспозиції ч.1 ст. 115 КК України.
За таких обставин суд вважає, що на даний час ризики, які були враховані під час обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотанням прокурора не підтверджені, у зв`язку з чим вважає за необхідне змінити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Оскільки обвинувачена працює, та має на утриманні двох малолітніх дітей суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 20.00 години до 06.00 години щодобово при цьому поклавши на неї обмеження утримуватися від спілкування зі свідками, зазначеними у реєстрі матеріалів досудового розслідування, залишати житло за місцем її мешкання у вказаний час та повідомляти про зміну свого мешкання та роботи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 314, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Обвинуваченій у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт до 12 квітня 2019 року включно.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обмеження:
-заборонити обвинуваченій ОСОБА_5 залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.00 години до 06.00 години щодобово, за виключенням отримання медичної допомоги для себе, близьких родичів та членів сім`ї;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-утримуватись від спілкування зі свідками, зазначеними у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Новомосковський ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити негайно з-під варти в залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3