Справа № 539/4819/18
Провадження № 1-кс/539/1767/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни матеріали клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001575 від 20.12.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділенням Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001575 від 20.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування установлено, що 19.12.2018 близько 20 год 40 хв громадянин ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом MAN F2000 д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом KOGEL SF24 д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись в районі Мгарського перехрестя на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, виконуючи маневр повороту, не надав перевагу у русі та в результаті допустив зіткнення із транспортним засобом «Audi A3» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до приймального відділення Лубенської КЦМЛ.

21.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001575 слідчим управлінням ГУ НП в Полтавській області внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

20.12.2018 слідчим СВ Лубенського ВП в ході проведення огляду місця події вилучено транспортний засіб MAN F2000 д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом KOGEL SF24 д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію напівпричепа НОМЕР_5 , транспортний засіб Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

20.12.2018 постановою слідчого вказані транспортний засіб, напівпричіп та відповідні свідоцтва про реєстрацію визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

Згідно правоустановлюючих документів автомобіль MAN F2000 д.н.з НОМЕР_1 зареєстрований за громадянином ОСОБА_8 зареєстрованим в АДРЕСА_1 , напівпричеп KOGEL SF24 д.н.з НОМЕР_2 зареєстрований за ТОВ «ДАСК ОЙЛ» м. Суми, вул. Садова 1а, а трансопртний засіб Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 за ТОВ «Порше Лізинг Україна», м. Київ, просп. Тичини Павла, 1а.

Згідно ст.ст.168,237 КПК України вилучені автомобілі, причіп та свідоцтва про реєстрацію є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що транспортний засіб MAN F2000 д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом KOGEL SF24 д.н.з НОМЕР_2 та автомобіль Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 , відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметами, які зберегли на собі сліди злочину.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з проведенням транспортно-трасологічної та судової автотехнічної експертизи, для встановлення механізму, обставин дорожньо-транспортної пригоди є потреба накладення арешту на транспортний засіб MAN F2000 д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом KOGEL SF24 д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію напівпричепа НОМЕР_5 , транспортний засіб Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6

В судовому засіданні слідчий та прокурор вимоги клопотання підтримали, прохали накласти арешт на вказане майно, оскільки повернення вилученого майна призведе до втрати слідової інформації. Вказане майно повинно перебувати на штрафмайданчику до проведення відтворення з учасниками ДТП та проведення відповідних експертиз.

Представник користувача майна ТОВ «НВФ «ЛІДВЕР» ОСОБА_9 просить відмовити у задоволенні клопотання, оскільки слідчий не вчасно звернувся з ним до суду, необхідно було його направляти 20.12.2018 року. Крім того, перебування вказаного майна на майданчику тимчасового тримання буде перешкоджати підприємницькій діяльності товариства та виконаню укладених договорів. Слідчий не довів співмірності вказаного заходу забезпечення кримінального провадження його завданням.

Інший користувач майна ОСОБА_7 до суду не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що 20.12.2018 року до ЄРДР було внесено відомості №0001575 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

19.12.2018 близько 20 год 40 хв громадянин ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом MAN F2000 д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом KOGEL SF24 д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись в районі Мгарського перехрестя на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, виконуючи маневр повороту, не надав перевагу у русі та в результаті допустив зіткнення із транспортним засобом «Audi A3» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до приймального відділення Лубенської КЦМЛ.

Оскільки вказані автомобілі, документи до них згідно постанови слідчого від 20.12.2018 року визнані речовими доказами у межах даного кримінального провадження, за нормою ч.1 ст. 98 КПК України вони відповідають визначенню речового доказу.

Проаналізувавши норми КПК, які регулюють підстави накладення арешту на майно, суд вважає за необхідне наголосити на наступному. При зверненні до суду з таким клопотання слідчий зобов`язаний довести суду, що майно визнано речовим доказом, що вказане майно належить підозрюваному, що майно на яке планується накласти арешт є доказом злочину, підлягає конфіскації чи спеціальній конфіскації, може бути використано для відшкодування шкоди завданої злочином, є співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження. Слідчим не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так як, слідчий не довів необхідність накладення арешту в частині заборони його використання, то суд вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення із забороною власникам та користувачам майна відчужувати, розпоряджатися та проводити ремонт пошкоджень після дорожньо-транспортної пригоди до проведення відповідних експертних досліджень. У частині обмеження використання транспортних засобів та правоустановлюючих документів на них, суд не вбачає підстав для їх застосування, оскільки слідчим чітко не вказано на який термін слід накласти арешт, коли саме буде проведено відтворення з учасниками ДТП та коли саме транспортні засоби будуть використані під час проведення відповідних експертиз. З урахуванням того, що транспортні засоби використовуються у комерційних цілях, заборона користування ними буде перешкоджати законній підприємницькій діяльності суб`єктів господарювання, які володіють та користуються вказаним транспортом.

Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-174, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , про арешт майна задоволити частково.

1. Накласти арешт із позбавленням права відчуження, розпорядження, проведення будь-яких ремонтних робіт:

- на транспортний засіб MAN F2000 д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма» ЛІДВЕР»;

- напівпричіп KOGEL SF24 д.н.з НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ДАСК ОЙЛ» та перебуває у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма» ЛІДВЕР»;

- транспортний засіб Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

2. Зобов`язати слідчого повернути користувачу майна товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма» ЛІДВЕР» транспортний засіб MAN F2000 д.н.з НОМЕР_1 та напівпричіп KOGEL SF24 д.н.з НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію напівпричепа НОМЕР_5 .

3. Зобов`язати слідчого повернути користувачу майна ОСОБА_7 транспортний засіб Audi A3 д.н.з. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Згідно ч.3 ст. 173 КПК України роз`яснити слідчому, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1