Справа № 201/8717/17
Провадження № - 1кп/201/250/2018
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 січня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000647 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

потерпілий ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_9

потерпілий ОСОБА_10

потерпілий ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року, точну дату не встановлено, у денний час доби ОСОБА_3 , перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, скориставшись зверненням потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , як робітника неофіційного СТО, щодо послуг по ремонту автомобіля, завідомо не маючи на меті виконання робіт, повідомив потерпілому неправдиві відомості про термінову необхідність заміни та ремонту деталей автомобілю BYD F3 д.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності та користуванні ОСОБА_6 , тим самим переконав останнього розрахуватися грошовими коштами за деталі, запчастини авто, роботу майстра, та склав уявлення в останнього про справжність намірів ремонту автомобілю.

У подальшому в той же день та час, перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, ОСОБА_6 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , не усвідомлюючи факту обману та отримавши обіцянку ОСОБА_3 про виконання ремонтних робіт та повернення автомобіля через декілька тижнів у справному стані, добровільно передав останньому для виконання ремонту автомобіль BYD F3 д.н., 2006 року д.н. НОМЕР_3 , та грошові кошти в розмірі 4 500 гривень, та у подальшому виконуючи вимогу ОСОБА_3 перерахував на банківські картки за реквізитами вказаними ОСОБА_3 , грошові кошти у сумі 7 385 грн.

Після отримання від ОСОБА_6 зазначеного автомобілю та грошових коштів, ОСОБА_3 , не маючи наміру на проведення дійсних ремонтних робіт та повернення отриманих грошових коштів, склавши у ОСОБА_6 уяву та обстановку в орендованому гаражі про дійсність проведення ремонтних робіт з автомобілем, розпорядився отриманими грошовими коштами в сумі 11 885 гривень на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 11 885 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.05.2016 року у денний час доби ОСОБА_3 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись зверненням потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_3 як робітника неофіційного СТО, щодо послуг по ремонту автомобіля, завідомо не маючи на меті виконання робіт, повідомив потерпілому неправдиві відомості про термінову необхідність заміни та ремонту деталей автомобілю ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_4 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , тим самим переконав останнього розрахуватися грошовими коштами в розмірі 8 100 гривень за деталі, запчастини авто, роботу майстра, та склав уявлення в останнього про справжність намірів ремонту автомобілю.

В той же день та час, перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_5 гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, потерпілий ОСОБА_8 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , не усвідомлюючи факту обману та отримавши обіцянку ОСОБА_3 про виконання ремонтних робіт та повернення автомобіля через декілька тижнів у справному стані, добровільно передав останньому для виконання ремонту автомобіль ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_4 та грошові кошти в розмірі 5 200 гривень та в подальшому на вимогу ОСОБА_3 передав ще 2 900 гривень.

Після отримання від ОСОБА_8 зазначеного автомобілю та грошових коштів ОСОБА_3 , не маючи наміру на проведення дійсних ремонтних робіт та повернення отриманих грошових коштів за деталі, запчастини авто та роботу майстра, діючи повторно, склавши у ОСОБА_8 уяву та обстановку в орендованому гаражі про дійсність провадження ремонтних робіт із автомобілем, розпорядився отриманими грошовими коштами на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8 100 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05.06.2016 року біль точний час не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись зверненням потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , як робітника неофіційного СТО, щодо послуг по ремонту автомобілю, завідомо не маючи на меті виконання зазначених робіт, повідомив потерпілому неправдиві відомості про термінову необхідність заміни та ремонту деталей автомобілю HYUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_6 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_7 , тим самим переконав останнього розрахуватися грошовими коштами в розмірі 1 500 доларів США, що на момент вчинення злочину становить 37 575 гривень за офіційним курсом НБУ за деталі, запчастини авто, роботу майстра та склав уявлення в останнього про справжність намірів ремонту автомобілю.

В той же день та час, перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_5 гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, потерпілий ОСОБА_7 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , не усвідомлюючи факту обману та отримавши обіцянку ОСОБА_3 про виконання ремонтних робіт та повернення автомобіля через декілька тижнів у справному стані, добровільно передав останньому для виконання ремонту автомобіль HYUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_6 та грошові кошти в розмірі 1 500 доларів США, що на момент вчинення злочину становить 37 575 гривень за офіційним курсом НБУ.

Після отримання від ОСОБА_7 зазначеного автомобіля та грошових коштів, ОСОБА_3 не маючи наміру на проведення дійсних ремонтних робіт та повернення отриманих грошових коштів за деталі, запчастини авто та роботу майстра, діючи повторно, склавши у ОСОБА_7 уяву та обстановку в орендованому гаражі про дійсність проведення ремонтних робіт автомобіля, розпорядився грошовими коштами на свій власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 37 575 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 03.07.2016 року більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись зверненням потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_3 , як робітника неофіційного СТО, щодо послуг по ремонту автомобіля, завідомо не маючи на меті виконання зазначених робіт повідомив потерпілому неправдиві відомості про термінову необхідність замінити та ремонту деталей автомобіля MAZDA 626 д.н. НОМЕР_7 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_10 , тим самим переконав останнього розрахуватися грошовими коштами в розмірі 10 600 гривень, за деталі, запчастини авто, роботу майстра та склав уявлення в останнього про справжність намірів ремонту автомобіля.

В той же день та час, перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, потерпілий ОСОБА_10 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , не усвідомлюючи факту обману та отримавши обіцянку ОСОБА_3 про виконання ремонтних робіт та повернення автомобіля через декілька тижнів у справному стані, добровільно передав останньому для виконання ремонту автомобіль MAZDA 626 д.н. НОМЕР_7 та грошові кошти в розмірі 150 доларів США та у подальшому на вимогу ОСОБА_3 передавав грошові кошти частинами загалом на суму 10 600 гривень.

Після отримання від ОСОБА_10 зазначеного автомобіля та грошових коштів, ОСОБА_3 не маючи наміру на проведення дійсних ремонтних робіт та повернення отриманих грошових коштів за деталі, запчастини авто та роботу майстра, діючи повторно, склавши у ОСОБА_10 , уяву та обстановку в орендованому гаражі про дійсність проведення ремонтних робіт автомобіля, розпорядився грошовими коштами на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 10 600 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 19.07.2016 року точний час не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись зверненням потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_3 , як робітника неофіційного СТО, щодо послуг по ремонту автомобілю, завідомо не маючи на меті виконання зазначених робіт, повідомив потерпілому неправдиві відомості про термінову необхідність заміни та ремонту деталей, автомобілю DAEWOO NEXIA д.н. НОМЕР_8 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_11 , тим самим, переконав останнього розрахуватися грошовими коштами в розмірі 4 400 гривень, за деталі, запчастини авто, роботу майстра, та склав уявлення в останнього про справжність намірів ремонту автомобілю.

В той же день та час, перебуваючи на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, потерпілий ОСОБА_11 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , не усвідомлюючи факту обману та отримавши обіцянку ОСОБА_3 про виконання ремонтних робіт та повернення автомобіля через декілька тижнів у справному стані, добровільно передав останньому для виконання ремонту автомобіль DAEWOO NEXIA, 1995 року випуску д.н. НОМЕР_8 та грошові кошти в розмірі 4400 гривень.

Після отримання від ОСОБА_11 зазначеного автомобілю та грошових коштів, ОСОБА_3 , не маючи наміру на проведення дійсних ремонтних робіт та повернення отриманих грошових коштів за деталі, запчастини авто та роботу майстра, діючи повторно, склавши у ОСОБА_11 уяву та обстановку в орендованому гаражі про дійсність проведення ремонтних робіт автомобіля, розпорядився грошовими коштами на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 4 400 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.09.2016 точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись зверненням потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , як робітника неофіційного СТО, щодо послуг по ремонту автомобілю, завідомо не маючи на меті виконання зазначених робіт, повідомив потерпілому неправдиві відомості про термінову необхідність заміни та ремонту деталей автомобілю ВАЗ 211140 д.н. НОМЕР_9 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_9 , тим самим, переконав останнього розрахуватися грошовими коштами в розмірі 13 180 гривень, за деталі, запчастини авто, роботу майстра, та склав уявлення в останнього про справжність намірів ремонту автомобілю.

В той же день та час, перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_10 гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 у м. Дніпро, потерпілий ОСОБА_9 , будучи впевненим в сумлінності та справжності намірів ОСОБА_3 , не усвідомлюючи факту обману та отримавши обіцянку ОСОБА_3 про виконання ремонтних робіт та повернення автомобіля через декілька тижнів у справному стані, добровільно передав останньому для виконання ремонту автомобіль ВАЗ 211140, д.н. НОМЕР_9 та повідомив про передачу грошових коштів його дружиною - ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 , діючи за вказівкою свого чоловіка ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти у сумі 9690 грн. на банківську картку, реквізити якої надав ОСОБА_3 та у подальшому додатково передала ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 3490 грн. готівкою нібито на придбання додаткових запчастин та виконання робіт.

Після отримання від ОСОБА_9 , зазначеного автомобілю та грошових коштів, ОСОБА_3 , не маючи наміру на проведення дійсних ремонтних робіт та повернення отриманих грошових коштів за деталі, запчастини авто та роботу майстра, діючи повторно, склавши у ОСОБА_9 , уяву та обстановку в орендованому гаражі про дійсність проходження ремонтних робіт із автомобілем, розпорядився грошовими коштами на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 13180 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вину свою визнає в повному обсязі у вчиненому розкаюється. Пояснив, що в кооперативі «Космос» він займався діяльністю з рихтування і фарбування автомобілів в гаражах, які він орендував у різних осіб. На початку літа 2016 року ОСОБА_6 , з яким обвинувачений познайомився через знайомих пригнав до нього автомобіль BYD F3 д.н. НОМЕР_3 , який мав пошкодження переднього правого крила, заднього правого крила та порогів. Вони домовились про ремонт цього автомобіля і обумовили суму такого ремонту. Точно яку суму дав ОСОБА_6 за ремонт відразу обвинувачений не пам`ятає, але загальна сума, яку передав обвинуваченому потерпілий склала 23 000 гривень. При цьому будь-яких документів про отримання коштів вони не складали. Роботи по ремонту автомобіля обвинувачений не виконав і кошти не повернув, так як витратив на сплату оренди гаражів, оплату праці своїх робітників та на свої особисті потреби. Потерпілий тривалий час телефонував з метою забрати свій автомобіль та гроші, однак обвинувачений уникав з ним зустрічей. Позовні вимоги ОСОБА_6 визнає в повному обсязі.

З ОСОБА_8 обвинувачений також познайомився через знайомого. Потерпілий пригнав свій автомобіль ВАЗ, який був гнилий і вони домовились про реставрацію цього автомобіля обвинуваченим. ОСОБА_8 передав обвинуваченому грошові кошти в сумі 8100 гривень, про які не укладались будь-які угоди та які обвинувачений використав на оплату оренди гаражів, роботи працівників та особисті потреби, не виконавши ремонті роботи автомобіля ВАЗ. Позовні вимоги потерпілого визнає у повному обсязі.

Що стосується потерпілого ОСОБА_7 , то обвинувачений пояснив, що він отримав від потерпілого грошові кошти в розмірі 1500 доларів США за ремонт автомобіля останнього про що обвинувачений написав розписку. Свої обов`язки обвинувачений не виконав і потерпілий неодноразово звертався до обвинуваченого з проханням повернути автомобіль, однак той ухилявся від зустрічі повідомляючи, що поверне автомобіль після закінчення. Для ремонту автомобіля потерпілого необхідності різати проводи і розбирати двигун не було. Обвинувачений визнає матеріальну шкоду у розмірі 137 000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_10 також передавав обвинуваченому грошові кошти в загальному розмірі 10 600 гривень за ремонт автомобіля «Мазда», однак обвинувачений ці кошти витратив на ті ж потреби, що й раніше, не відремонтувавши автомобіль.

Потерпілий ОСОБА_11 також передавав обвинуваченому гроші в сумі 4400 гривень на ремонт автомобіля, про що обвинувачений писав розписку. Вказані кошти він витратив на ті ж потреби, що й раніше, не відремонтувавши автомобіль.

З потерпілим ОСОБА_9 склалась аналогічна ситуація. Потерпілий передавав кошти через дружину, а також шляхом перерахування на картку одного зі співробітників обвинуваченого, однак гроші знімав сам обвинувачений. Автомобіль він не відремонтував.

Щодо того, що автомобілі розібрані, то обвинувачений пояснив, що безпосередньо він їх не розбирав не мав такого наміру, однак відмовився давати показання щодо того, хто саме здійснював розбирання автомобілів.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він володіє автомобілем BYD F3 д.н. НОМЕР_3 , який був на ходу, хоча мав пошкодження правих переднього та заднього крила, капоту, правої фари та заднього стоп-сигналу. У січні 2016 потерпілий пригнав вказаний автомобіль для ремонту на СТО ОСОБА_3 і вони домовились про його ремонт за 4 500 гривень, які потерпілий передав обвинуваченому наступного дня після того як пригнав автомобіль. В процесі ремонту протягом трьох місяців ОСОБА_3 неодноразово телефонував і говорив, що необхідно ще перерахувати кошти на ремонт, обґрунтовуючи витрати, а тому потерпілий перераховував кошти на карту ОСОБА_3 , перерахувавши всього 13 900 гривень. Весь цей час потерпілий свого автомобіля не бачив, а у березні 2016 побачив його, однак він був у тому ж стані, що й три місяці тому. Він почав намагатись зв`язатись з обвинуваченим щоб забрати автомобіль і гроші, однак останній уникав зустрічі і тому свій автомобіль потерпілому вже вдалось забрати з поліцейськими. Коли вони відчинили гараж, де зберігався автомобіль потерпілого, то виявилось, що автомобіль без радіатора, акумулятора та коліс і він вважає, що діями обвинуваченого йому спричинено не лише шкоду в розмірі грошових коштів, які він передав, а й збитки завдані розукомплектуванням автомобіля.

Згідно заяви ОСОБА_6 від 27.02.2017 року наданої у Соборний ВП ДВП м. Дніпро (т.3 а.с 26) у січні 2016 року на території гаражного кооперативу «Космос-1» на вул. Космічній, б. 115 ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволодів автомобілем BYD F3 д.н. НОМЕР_3 синього кольору, який належить потерпілому та 23 000 гривнями.

З копії технічного паспорту на автомобіль (т. 3 а.с. 27 вбачається, що автомобіль BYD F3 д.н. НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_13 , допитана в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває в цивільному шлюбі з потерпілим ОСОБА_6 . Їй відомо, що автомобіль BYD F3 д.н. НОМЕР_3 , який перебуває у володінні ОСОБА_6 мав пошкодження і потерпілий, з його слів, передав автомобіль для проведення ремонту ОСОБА_3 . В подальшому вона була свідком того, як потерпілий неодноразово розмовляв з обвинуваченим з приводу строків виконання ремонтних робіт і їх вартості і коли вони обговорювали суму, то вона за допомогою додатку «Приват24» перераховувала грошові кошти на картку дружини ОСОБА_3 , перерахувавши загалом більше 20 000 гривень. Так як автомобіль довго не ремонтувався потерпілий зі свідок приїздили до гаражного кооперативу, де зустрічались з обвинуваченим і з`ясовували причини затримки, на що той повідомляв, що ремонту роботи ведуться, однак автомобіль показувати відмовлявся. В подальшому обвинувачений не відповідав на дзвінки і коли все ж вдалось добратись до автомобіля, який зберігався в одному з гаражів, то з`ясувалось, що автомобіль був повністю розібраний, без коліс, без капоту, з порізаною та розірваною проводкою.

В ході огляду 27.02.2017 року гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований в гаражному кооперативі «Космос-1» за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, б. 115 було виявлено легковий автомобіль марки BYD синього кольору у розібраному стані. (т.2 а.с. 34-37).

Висновком експерта про ринкову вартість автомобіля марки BYD F3, 2006 року випуску д.н. НОМЕР_3 встановлено, що станом на 01 січня 2016 рік (т. 3 а.с. 156) середньо-ринкова вартість вказаного автомобіля на території Дніпропетровського регіону складає 88 992 гривень.

Висновком № 4820 судового експерта автотоварознавця від 02.08.2017 року (т.1 а.с.109-118) встановлено, що вартість матеріального збитку, причиненого власнику BYD F3, 2006 року випуску д.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_11 , пошкодженого у наслідок розукомплектування становить 46 873,63 гривень.

З цивільного позову, заявленого ОСОБА_6 вбачається, що розмір коштів переданих ним ОСОБА_3 в руки та перерахованих на картку складає 13 200 гривень (т. 1 а.с. 37), а з копій квитанцій про перерахування грошових котів (т. 3 а.с. 28-30) вбачається, що потерпілим в період з 04.02.2016 по 08.08.2016 було перераховано на картку на ім`я ОСОБА_14 3542 гривні, що підтверджується також випискою з карти ПАТ КБ «ПриватБанк» виданої на ім`я ОСОБА_14 (т. 4 а.с. 189-203), а з копії квитанції про перерахування грошових котів (т. 3 а.с. 30) вбачається, що потерпілим 26.02.2016 було перераховано на картку на ім`я ОСОБА_15 3843 гривень.

Згідно показань свідка ОСОБА_14 , допитаного в судовому засіданні він дійсно оформив карту в банку ПриватБанк, яку в 2015 році передав у користування ОСОБА_3 , повідомивши пін-код до неї і більше нею не користувався, а з копій свідоцтв про народження дітей обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_15 являється дружиною обвинуваченого (а.с. 230-232)

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять істотних суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_3 саме в січні 2016 року біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 ОСОБА_3 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 4500 гривень та в подальшому, шляхом перерахування коштів через банківську установу, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 7385 гривень і дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Показання обвинуваченого про те, що влітку ОСОБА_6 пригнав йому автомобіль для ремонту і передав кошти, спростовуються показаннями потерпілого та копіями квитанцій про перерахування коштів, які здійснювались з лютого 2016, що свідчить про те, що автомобіль було передано обвинуваченому та реалізація злочинного наміру обвинуваченого була розпочата саме в січні 2016.

Вказівка в прокурором у зміненому обвинувальному акті на те, що ОСОБА_6 перерахував на банківську карту, реквізити якої вказав ОСОБА_3 7 400 гривень, а всього заволодів грошовими коштами в сумі 13 900 гривень не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, так як з доказів описаних вище вбачається, що потерпілий відразу передав обвинуваченому 4500 гривень, а потім перерахував 7385 гривень, заволодівши таким чином грошовими коштами на загальну суму 11 885 гривень.

Показання потерпілого про те, що обвинувачений заволодів грошовими коштами в загальній сумі 13 900 гривень, як і показання свідка ОСОБА_13 про те, що загалом було перераховано на картку вказану ОСОБА_3 20 000 гривень свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, а тому, враховуючи різницю в показаннях обвинуваченого, потерпілого і свідка щодо суми перерахованих коштів, суд вважає, що для встановлення об`єктивної істини слід керуватись не їх показаннями, а документами, які підтверджують факт перерахування коштів.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 20 - 25 квітня 2016 року він домовлявся з ОСОБА_3 про ремонт ходової його автомобіля, вартість якого мала скласти біля 8 000 гривень. 2 травня 2016 потерпілий приїхав до ОСОБА_3 , щоб обговорити які деталі потрібно купити і того ж дня передав обвинуваченому 5200 гривень на що останній повідомив, що почне роботу з наступного дня. Через 2 тижні потерпілий зателефонував обвинуваченому та запитав як проходять роботи, однак як з`ясувалось роботу так і не було розпочато. Після цього зв`язок з ОСОБА_3 пропав, він не відповідав на дзвінки не регулярно, а тому потерпілий почав переживати за свій автомобіль і приїхав до гаражного кооперативу, де побачив автомобіль в тому ж стані в якому він його передав ОСОБА_3 . Приблизно через два тижні, а саме 15.06.2016 ОСОБА_3 зателефонував і попросив ще 2000 гривень, заспокоївши та пообіцявши, що все буде добре і роботи вже ведуться. Через деякий час потерпілий зателефонував ОСОБА_3 і сказав, що йому потрібна машина, на що він відповів, що вона ще не готова і після цього ОСОБА_3 вже не відповідав на дзвінки. У вересні потерпілий його відшукав і той сказав, що захворів і закінчить ремонт після одужання, а вже в січні 2017 телефон було вимкнено. Потерпілий з вже з поліцейськими потрапив до гаражу, де зберігався його автомобіль і виявив його без чотирьох дверей, без коліс та без акумулятора.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він був свідком як ОСОБА_8 пригнав автомобіль марки ВАЗ 2103 червоного кольору для ремонту ходової частини ОСОБА_3 .. В ході ремонту з`ясувалось, що треба ще щось полагодити і ОСОБА_3 в квітні 2016 запропонував за 8000 гривень пошкурити та пофарбувати автомобіль на протязі місяця, на що ОСОБА_8 погодився. В травні 2016 року потерпілий віддав автомобіль в роботу і ОСОБА_16 був свідком того, як потерпілий передав обвинуваченому 5000 гривень, через деякий час ще 800 гривень, а ще через деякий час більше 2 000 гривень, не складаючи будь-яких розписок. Через місяць вони дзвонили обвинуваченому, однак той не відповідав, а потім повідомив, що він захворів, потім, що дідусь помер, потім, що в легенях виявили воду, однак свідок вже розумів, що обвинувачений бреше. 27.02.2017 за участі поліції вони відчинили гараж, де зберігався автомобіль потерпілого ОСОБА_8 і виявили його без акумулятора, задніх коліс, запаски та бензобаку.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.02.2017 року (т.3 а.с.39) вбачається, що ОСОБА_8 повідомив про те, що ОСОБА_3 02.05.2016 року на території гаражного кооперативу за адресою: вул. Космічна, б.115 в ГК «Космос» шахрайським шляхом заволодів автомобілем ВАЗ 2103 червоного кольору д/н НОМЕР_4 та грошовими коштами на суму 8100 гривень.

З позовної заяви потерпілого вбачається, що йому спричинена матеріальна шкода в розмірі 8000 гривень.

З копії технічного паспорту на автомобіль ВАЗ 2103 д. НОМЕР_4 вбачається, що вказаний автомобіль червоного кольору, має номер кузову НОМЕР_12 і його власником являється ОСОБА_17 . (т. 2 а.с. 40)

В ході огляду 03 березня 2017 року гаражного боксу № НОМЕР_13 , що розташований за адресою: вул. Космічна, б.115 в гаражному кооперативу «Космос-1» в ньому був виявлений кузов автомобіля ВАЗ 2103 червоного кольору № НОМЕР_12 , без номерних знаків, який знаходиться у розібраному стані, а саме відсутній задній бампер, скло, двері, передні та задні сидіння, а в салоні автомобіля під купою сміття виявлені державний номерний знак НОМЕР_4 . (т. 3 а.с. 42-45).

В ході огляду 27.02.2017 року гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований в гаражному кооперативі «Космос-1» за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, б. 115 було виявлено номерний знак НОМЕР_4 . (т.3 а.с. 34-37)

Висновком експерта про ринкову вартість автомобіля марки ВАЗ 2103, 1975 року випуску д.н. НОМЕР_4 встановлено, що станом на 02 травня 2016 рік (т.3 а.с. 161) середньо-ринкова вартість автомобіля на території Дніпропетровського регіону складає 18 674 гривень.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять істотних суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_3 02.05.2016 на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 5 200 гривень та в подальшому заволодів грошовими коштами в сумі 2 900 гривень і дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Розбіжності в показаннях обвинуваченого, потерпілого та свідка, дані в судовому засіданні щодо суми коштів, які передавались потерпілим обвинуваченому, суд вважає такими, що викликані значним проміжком часу між подіями що мали місце та їх допитом, а тому при визначені розміру матеріальної шкоди, яка заподіяна потерпілому суд керується первісними документами, які були зібрані під час досудового слідства, а саме, протоколом заяви про вчинення злочину згідно якого ОСОБА_8 вказує про те, що обвинувачений заволодів сумою 8 100 гривень, яка визнається обвинуваченим та фактично не заперечувалась потерпілим в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 5 червня 2016 він привіз свій автомобіль HUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_6 на евакуаторі до гаражу № НОМЕР_5 гаражного кооперативу «Космос-1» з метою ремонту лобового скла та правого крила і передавав автомобіль ОСОБА_3 . Однак ремонті роботи не розпочинались близько місяця і потерпілий почав телефонувати обвинуваченому, однак той уникав спілкування. 1 вересня 2016 потерпілому вдалось зв`язатись з обвинуваченим, який пообіцяв поновити ремонті роботи через тиждень, однак цього не сталось. В подальшому обвинувачений знову став уникати спілкування та зустрічей, а від охоронців гаражного кооперативу потерпілому стало відомо, що він не один розшукує обвинуваченого. Через деякий час потерпілий з друзями знайшли ОСОБА_3 і повідомили поліцейським про його місце знаходження, після чого його затримали. Автомобіль виявили водному з боксів і він знаходився у розібраному стані, фактично залишився лише кузов.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.02.2017 року (т.3 а.с.4) вбачається, що ОСОБА_7 повідомив про те, що невідома особа 05.06.2016 року за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, б.115 в ГК «Космос-1» біля гаражу № 96 шахрайським шляхом заволоділа автомобілем «Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_6 та грошовими коштами у розмірі 15 000 доларів США.

З технічного паспорту на автомобіль марки HUNDAI ACCENT GL д.н. НОМЕР_6 вбачається, що він зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 15).

З фотографій, які надані потерпілим та оглянуті в ході досудового слідства 06 березня 2017 року (т. 3 а.с. 87-91) і в судовому засіданні вбачається, що на них зображено автомобіль «Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_6 у стані до передачі його ОСОБА_3 , який має пошкодження лобового скла, та передньої правої частини.

З копії розписки датованої 18.10.2016 (т. 3 а.с. 5-7) вбачається, що ОСОБА_3 отримав від потерпілого 1500 доларів США на ремонт автомобіля HUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_6 .

В ході огляду 28.02.2017 гаражу № НОМЕР_5 , розташованого в ГК «Космос-1» за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, б.115 в ньому виявлено кузов автомобілю «Хюндай Акцент», червоного кольору № кузову НОМЕР_14 , NLHCM41AP8Z106661 двигун НОМЕР_15 та номерний знак НОМЕР_6 . Автомобіль повністю розібраний, а по гаражу розкидані деталі та запчастини. (т.3 а.с.8-14)

Висновком № 4524 судового експерта автотоварознавця (т. 4 а.с.16-26) встановлено, що вартість матеріального збитку, спричиненого власнику Hyundai Accent, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_16 становить 138 653,71 гривень.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять істотних суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_3 05.06.2016 на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 1 500 доларів США і дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Суду надано в якості доказу роздруківку руху коштів по картковому рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_14 , яким фактично користувався ОСОБА_3 про що описано вище. З цієї роздруківки вбачається, що ОСОБА_7 перераховував грошові кошти на картку ОСОБА_3 , однак враховуючи те, що жоден з учасників не вказував на такі факти і обвинувальний акт не містить інформації про такі перекази, то суд, керуючись принципом диспозитивності не надає оцінку цій роздруківці як доказу передачі коштів ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він є володільцем автомобіля MAZDA 626 д.н. НОМЕР_7 і його знайомий ОСОБА_3 приблизно в травні - початку червня 2016 року запропонував свої послуги з ремонтних робіт вказаного автомобіля. Вони домовились, що обвинувачений протягом 1,5 - 2 місяці, а саме до 1 вересня, має замінити пороги та арки і самостійно закупити необхідні матеріалі. Потерпілий спочатку передав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 150 $, а потім ще кілька разів особисто передавав кошти на додаткові затрати на загальну суму 10 600 гривень. На початку серпня 2016 він бачив машину, яка стояла без дверей та без порогів з чого зробив висновок, що робота розпочата, однак наприкінці серпня робота не була завершена і ОСОБА_3 запропонував залишити машину ще на місяць. Ближче до кінця вересня потерпілий втратив зв`язок з ОСОБА_3 , той почав уникати спілкуванні і зустрічі, а влітку 2017 ОСОБА_3 сам зателефонував, зустрівся з потерпілим, вибачився, визнав свою вину і обіцяв повернути гроші.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, поданої потерпілим 21.02.2017 року (т.3 а.с. 2) вбачається, що 03.07.2016 року за адресою: вул. Космічна, б.115 в ГК «Космос-1» малознайомий на ім`я ОСОБА_18 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою заволодів автомобілем «Мазда 626» зеленого кольору та грошовими коштами в розмірі 10 600 гривень, які належать ОСОБА_10 .

З копії технічного паспорту на автомобіль (т. 4 а.с. 147) вбачається, що MAZDA 626 д.н. НОМЕР_7 належить ОСОБА_10 .

В ході огляду 27.02.2017 року гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований в гаражному кооперативі «Космос-1» за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, б. 115 було виявлено автомобіль легковий марки «Мazda» моделі «626» зеленого кольору номер НОМЕР_17 у розібраному стані. (т.2 а.с. 34-37)

Висновком № 4874 судового експерта автотоварознавця від 21.08.2017 року (т.3 а.с.87-95) встановлено, що вартість матеріального збитку, спричиненого власнику Mazda 626, 1990 року випуску д/н НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_18 , пошкодженого у наслідок розукомплектування становить 38 081,16 гривень.

Висновком експерта про ринкову вартість автомобіля марки Mazda 626, 1990 року випуску НОМЕР_7 станом на 03 липня 2016 рік (т.3 а.с. 146) встановлено, що середньо-ринкова вартість автомобіля на території Дніпропетровського регіону складає 45 248 гривень.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять істотних суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_3 03.07.2016 на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 150 доларів США, а в подальшому іншими коштами на загальну суму 10 600 гривень і дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що познайомився з ОСОБА_3 в червні 2016 року. У липні він готувався до операції і так як його автомобіль ремонтував по ходовій частині знайомий Альохін, потерпілий домовився з ОСОБА_3 , що той після закінчення робіт Альохіним, забере у останнього ключі від автомобіля, перегоне його до себе у бокс та почне роботи з заміни дверей на загальну суму 4 400 грн., які потерпілий передав обвинуваченому. Після операції потерпілий почав цікавитися, що сталось з автомобілем, однак гараж був замкнений, а на телефонні дзвінки обвинувачений не відповідав протягом більш як двох місяців. Одного дня потерпілому вдалося побачити свій автомобіль, який стояв на інших колесах та без дверей, а на питання потерпілого щодо коліс обвинувачений пояснив, що він пофарбував диски безкоштовно в рахунок затримки і вони зараз в іншому боксі. Після цього вони неодноразово спілкувались телефоном, домовлялись про зустрічі, однак обвинувачений на них не з`являвся. В грудні 2016 р. ОСОБА_3 прийшов на зустріч, вибачився, написав розписку та пообіцяв, що впродовж місяця машину поверне. Однак лише в лютому, власник гаража відкрив потерпілому бокс і той побачив свій автомобіль, який стояв на цеглинах, пофарбований, без фар, коліс, дверей та акумулятора.

Згідно заяви ОСОБА_11 від 27.02.2017 року наданої у Соборний ВП ДВП м. Дніпро (т.2 а.с. 32) ОСОБА_3 19.07.2016 року на території гаражного кооперативу «Космос-1» на вул. Космічній, б. 115 шахрайським шляхом заволодів автомобілем «Део нексія» д.н. НОМЕР_8 темно-зеленого кольору та грошовими коштами у сумі 4 400 гривень.

Згідно копії технічного паспорту на автомобіль (т. 4 а.с. 152) автомобіль «Део нексія» д.н. НОМЕР_8 належить на праві власності ОСОБА_11 .

З розписки наданої ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_11 вбачається, що обвинувачений отримав від потерпілого 4400 гривень на ремонт автомобіля. (т.2 а.с. 33).

В ході огляду 27.02.2017 року гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований в гаражному кооперативі «Космос-1» за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, б. 115 було виявлено автомобіль легковий марки «Daewoo» моделі «Nexia» зеленого кольору, номер кузова « НОМЕР_19 та також д.н.з НОМЕР_20 . (т.2 а.с. 34-37)

Висновком експерта про ринкову вартість автомобіля марки Daewoo Nexia, 1995 року випуску д.н. НОМЕР_8 станом на 19 липня 2016 рік (т.3 а.с. 151) встановлено, що середньо-ринкова вартість автомобіля на території Дніпропетровського регіону складає 37 379 гривень.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять істотних суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_3 19.07.2016 на території гаражного кооперативу «Космос-1» по вул. Космічна, 115 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 4 400 гривень і дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що його познайомила з ОСОБА_3 його дружина, яка раніше робила у обвинуваченого дрібний ремонт і була задоволена роботою. Автомобіль потерпілого був на ходу і 16 вересня 2016 року вони домовлялися з ОСОБА_3 про ремонт замків і пошкоджень заднього бампера. ОСОБА_3 пообіцяв, що у вівторок 20-го вересня він вже поверне автомобіль відремонтованим та встановить ціну після завершення робіт. 20 вересня ОСОБА_3 роботу не завершив та повідомив, що були ще деякі питання начебто, двері були побиті і потрібно повністю перефарбовувати задній кузов та двері, а для цього потрібен певний час. Дружині обвинувачений повідомив, що йому потрібно 9 690 гривень, які вона перевела на банківську картку. Крім того він висунув вимогу про передачу додатково ще 3 490 гривень, які були передані особисто обвинуваченому ОСОБА_3 . Проміжні роботи ОСОБА_3 не показував, повідомляючи, що автомобіль стоїть замкнений у іншому боксі, де сохне після фарбування. Після того як обвинувачений перестав виходити на зв`язок потерпілий вирішив звернутися до поліції і коли відчинили бокс, то потерпілий побачив, що від машини не залишилося нічого окрім уламків. Потерпілий вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані не вірно, так як останній мав умисел не на заволодіння грошовими коштами, а на заволодіння автомобілем і тому дії останнього слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 являється її чоловіком. Одного разу коли вона була в ГК «Космос-1» де у них є гараж, вона познайомилась з обвинуваченим, який запропонував відремонтувати її автомобіль і вона погодилась. Перша робота пройшла гарно і автомобіль хоч і з затримкою але було повернуто. Після цього вона передавала в ремонт обвинуваченому ще один автомобіль Опель, який той відремонтував зі значною затримкою. На автомобілі ВАЗ, яким користувався ОСОБА_9 було пошкоджене крило зліва та погано відкривалися замки. Так, як 16.09.2016 року обвинувачений повернув з ремонту Опель, то вона вирішила віддати в ремонт ВАЗ. Обвинувачений сказав, вартість ремонту повідомить пізніше і пообіцяв повернути автомобіль відремонтованим 20.09.2016 року. Після 20.09.2016 року ОСОБА_9 почав телефонувати обвинуваченому та вимагати повернути автомобіль, на що обвинувачений повідомив, що розібрав автомобіль та необхідно виконати додаткові роботи «заміна щеплення», «шарових опор» , «амортизаторів», «заміну масла», «фарбування». При цьому ОСОБА_3 повідомив номер банківської картки, зареєстрованої на ім`я ОСОБА_19 і попросив перерахувати туди грошові кошти. Вона перераховувала кошти частинами, перерахувавши загалом 9 690 гривень та ще 3 490 гривень були передані готівкою. В подальшому ОСОБА_3 всіляко уникав зустрічей та спілкування, вигадував відмовки, щоб не показувати автомобіль. Вона звернулась до поліції. 04.03.2017 свідкові зателефонувала жінка, яка повідомила, що в її гаражі знаходиться наш розібраний автомобіль. Свідок зателефонувала до поліції і разом з поліцейськими приймала участь в огляді гаражу № НОМЕР_10 , де був виявлений кузов автомобіля ВАЗ без коліс, без дверей, без скла та без двигуна.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що вона передала свій гараж № НОМЕР_10 в оренду ОСОБА_3 , однак через те, що останній десь пропав і тривали час не виходив на зв`язок. 03.03.2017 вона відчинили свій гараж і виявила там розібраний автомобіль марки ВАЗ, в якій не було коліс та дверей. В бардачку вказаного автомобіля вона виявила страховий поліс з якого дізналась, що власник автомобіля ОСОБА_9 , а тому дізнавшись його номер вона зв`язалась наступного дня з дружиною ОСОБА_9 і остання викликала поліцію, яка провела огляд в гаражі.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 займався ремонтом автомобілів в гаражному кооперативі і свідок бачив як обвинувачений заганяв в гараж № НОМЕР_10 сірий ВАЗ «десятка» універсал. Також свідок бачив, що обвинувачений пересувався на цьому автомобілі, а через деякий час до свідка підійшли власник цієї машини та власниця гаражу з питання місцязнаходження ОСОБА_3 . Після цього свідок бачив вже у відчиненому гаражі № НОМЕР_10 сірий ВАЗ в розібраному стані.

Свідок ОСОБА_22 будучи допитаним в якості судового експерта авто-товарознавець в судовому засіданні пояснив, що для того щоб провести зварювальні роботи треба розібрати автомобіль і в усіх автомобілях які йому показували потрібно було розбирання автомобіля, в тому числі і знімати паливний бак та зливати паливо. Однак двигун знімати потрібно лише за необхідності і для ремонту автомобіля ОСОБА_9 такої необхідності не було.

З витягу з кримінального провадження № 0000816 (т. 2 а.с.46) вбачається, що 03.03.2017 року о 11-38 годині до ЄРДР внесена заява від ОСОБА_9 про те, що в період часу з 15.09.2016 року по 20.09.2016 року чоловік на ім`я ОСОБА_23 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, б. НОМЕР_21 гаражного кооперативу «Космос-1» шляхом обману, заволодів автомобілем ВАЗ 211140 та грошовими коштами, чим було спричинено заявнику значної матеріальної шкоди.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.12.2010 року (т.2 а.с. 52) автомобіль ВАЗ 211140 належить ОСОБА_9 .

З копій платіжних доручень вбачається, що дружиною потерпілого в період з 30.04.2016 по 03.10.2016 перераховано на картковий рахунок на ім`я ОСОБА_14 9690 гривень, шо підтверджується також випискою з карти ПАТ КБ «ПриватБанк» виданої на ім`я ОСОБА_14 (т. 4 а.с. 189-203). Як вже зазначалось вище, згідно показань свідка ОСОБА_14 , допитаного в судовому засіданні він дійсно оформив карту в банку ПриватБанк, яку в 2015 році передав у користування ОСОБА_3 , повідомивши пін-код до неї і більше нею не користувався.

З протоколу огляду місця події від 04 березня 2017 року, розпочатого о 11 годині 20 хвилин, закінченого о 11 годині 50 хвилин та доданих фототаблиць (т. 2 а.с. 63-76) встановлено, що в ході огляду гаражу № НОМЕР_10 , що розташований за адресою: вул. Космічна, б.115 в гаражному кооперативу «Космос-1» був виявлений кузов в розібраному стані автомобіля ВАЗ 21114 темно зеленого кольору, знак д.р. НОМЕР_22 без коліс, дверей, кришки багажнику, двигуна в зібраному стані та з іншими складовими частинами автомобіля, номер кузова автомобіля НОМЕР_23 .

Висновком експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку нанесеного власнику КТЗ від 29 серпня 2017 року (т. 3 а.с. 181-183) встановлено, що ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21114» р.н.з. НОМЕР_9 , на момент 19.09.2016 року, складає 125 910 гривень і саме в такому розмірі спричинено шкоду потерпілому розукомплектуванням автомобіля.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять істотних суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 13180 гривень і дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Розбіжності в обвинувальному акту та показаннях потерпілого і свідка ОСОБА_12 щодо дати передачі автомобіля ВАЗ потерпілим обвинуваченому, суд вважає такими, що викликані значним проміжком часу між подіями що мали місце та їх допитом, а тому при встановленні дати, суд керується первісними документами, які були зібрані під час досудового слідства, а саме, витягом з ЄРДР, внесеного на підставі заяви потерпілого про те, що злочин вчинено в період з 15.09.2016 по 20.09.2016, що свідчить про те, що передача автомобіля відбулась саме 15.09.2016 року.

Посилання потерпілого на те, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ст. 289 КК України, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Стаття 289 КК України передбачає відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом під яким слід розуміти вчинене умисно з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника всупереч його волі.

Тобто, на момент вилучення автомобіля у обвинуваченого мав бути сформований умисел саме на вилучення транспортного засобу.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що він не мав умислу на заволодіння саме транспортними засобами. В кримінальному провадженні було встановлено, що обвинувачений отримував грошові кошти за ремонт автомобілів, який фактично не здійснював не повернувши кошти. Також судом встановлено, що обвинувачений, розуміючи, що ремонт не здійснюється, продовжував підтримувати у потерпілих надію на те, що ремонт буде закінчено, і задля цього продовжував вимагати від них грошові кошти. Слід відмітити, що всі автомобілі виявлені в гаражному кооперативі «Космос-1».

Таким чином, факт отримання грошових коштів разом з передачею автомобілів, факт продовження отримання грошових коштів протягом тривалого часу вже після того, як автомобілі знаходились у фактичному володінні ОСОБА_3 , в сукупності з тим, що автомобілі виявлено там же де їх залишено власниками, не дозволяє прийти до беззаперечного висновку про наявність умислу у обвинуваченого на момент передачі автомобілів саме на заволодіння транспортними засобами.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчинених злочинів, один з яких являються злочином невеликої тяжкості, а інші злочинами середньої тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України, в судовому засіданні не встановлено.

Його каяття, висловлене в судовому засіданні не є щирим з огляду на те, що останній не вчинив жодних дій направлених на відшкодування завданої потерпілим шкоди.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання за кожен зі злочинів виключно у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їх обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочинів, їх обставини, особу обвинуваченого, висновок досудової доповіді, складеної Соборним районним сектором ЦМВ м. Дніпра Уповноваженого органу з питань пробації, а також наявність на утриманні у обвинуваченого трьох малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням зі встановленням іспитового строку протягом якого обвинувачений під контролем держави має довести своє виправлення.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 62 584 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги мають бути задоволені частково з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено, що потерпілим передано обвинуваченому в руки та перераховано на платіжну картку грошові кошти в загальній сумі 11 885 гривень, які потерпілому до цього часу не повернуті, а отже на підставі ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1177 ЦК України з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню вказані кошти.

Також в судовому засіданні встановлено що під час перебування автомобіля BYD F3, 2006 року випуску д.н. НОМЕР_3 у фактичному володінні обвинуваченого, останній було розукомплектовано, чим спричинено власнику цього автомобіля ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 46 873,63 гривень (т. 1 а.с.109-118), яка також підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Посилання потерпілого в своєму позові (т. 1 а.с. 37) на те, що розукомплектуванням автомобіля йому спричинено матеріальну шкоду в розмірі 49 384,68 гривень не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні з наданих сторонами кримінального провадження доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2018 року між обвинуваченим та потерпілим укладено договір позики, згідно якого обвинувачений взяв у потерпілого в борг грошову суму в розмірі 60 000 гривень, зобов`язавшись повернути борг в строк до 16.04.2019 (т. 2 а.с. 170), однак в судовому засіданні сторони угоди пояснили, що за вказаним договором гроші не передавались, а договір укладено з метою відшкодування завданої шкоди.

Суд вважає, що укладення такого договору не впливає на вищевикладені висновки про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_6 , оскільки саме правовідносини, що виникли між обвинуваченим та потерпілим при передачі грошових коштів та автомобіля призвели до завдання шкоди потерпілому, а намагання врегулювати це питання шляхом підписання договору позики не свідчить про те, що шкода відшкодована.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, то вони ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залишені без розгляду в зв`язку з не усуненням потерпілим недоліків, вказаних в ухвалі суду від 25.10.2017 року, а саме, несплатою останнім судового збору за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 8 000 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин, принципу диспозитивності та заборони виходу за межі позовних вимог, позовні вимоги мають бути задоволені на підставі ст. 1166, 1177 ЦК України в межах матеріальної шкоди, яка встановлена судом та заявлена позивачем у сумі 8 000 гривень.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 177 328 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги мають бути задоволені частково з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено, що потерпілим передано обвинуваченому в руки грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, що на момент вчинення злочину становить 37 575 гривень за офіційним курсом НБУ, які потерпілому до цього часу не повернуті, а отже на підставі ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1177 ЦК України з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню вказані кошти.

Також в судовому засіданні встановлено що під час перебування автомобіля Hyundai Accent, д/н НОМЕР_6 у фактичному володінні обвинуваченого, останній було розукомплектовано, чим спричинено власнику цього автомобіля ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 138 653,71 гривень (т. 3 а.с. 16-26), яка також підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Посилання потерпілого в своєму позові (т. 1 а.с. 28) на те, що розмір шкоди слід розраховувати по вартості долара до гривні станом на 18.10.2016 суд вважає необґрунтованим, оскільки грошові кошти були передані обвинуваченому 05.06.2016, а 18.10.2016 була написана розписка про їх передачу.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь цивільного позивача моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень та визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, внаслідок злочинних дій обвинуваченого. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в розмірі 15 000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_7 .

Крім того, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 підлягають стягненню витрати, понесені потерпілим по сплаті судового збору за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 640 гривень та витрати понесені на залучення експерта в розмірі 2 000 гривень (т. 4 а.с. 15)

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_10 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 49981,16 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги мають бути задоволені частково з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено, що потерпілим передано обвинуваченому в руки грошові кошти на загальну суму 10 600 гривень, які потерпілому до цього часу не повернуті, а отже на підставі ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1177 ЦК України з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню вказані кошти.

Також в судовому засіданні встановлено що під час перебування автомобіля Mazda 626, д/н НОМЕР_7 у фактичному володінні обвинуваченого, останній було розукомплектовано, чим спричинено власнику цього автомобіля ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 38 081,16 гривень, яка також підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_10 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь цивільного позивача моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень та визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, внаслідок злочинних дій обвинуваченого. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в розмірі 15 000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_10 .

Крім того, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 підлягають стягненню витрати, понесені потерпілим по сплаті судового збору за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 640 гривень (т. 2 а.с. 56а) та витрати понесені на залучення експерта в розмірі 1 300 гривень.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 27 549,22 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги мають бути задоволені на підставі ст. 1166, 1177 ЦК України в межах матеріальної шкоди, яка встановлена судом у сумі 4 400 гривень.

Інший розмір матеріальної шкоди не доведений потерпілим належними та допустимим доказами. Так, доказами у кримінальному провадженні згідно ч. 2 ст. 84 КПК України можуть бути показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Надані потерпілим роздруківки з інтернет ресурсів про вартість запчастин до автомобіля не можна визнати доказом в сенсі ст. 84 КПК України, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги. Однак відмова в задоволенні позовних вимог з цих підстав не є перешкодою для звернення потерпілого з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, то вони ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залишені без розгляду в зв`язку з не усуненням потерпілим недоліків, вказаних в ухвалі суду від 25.10.2017 року, а саме, несплатою останнім судового збору за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 141 690,02 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги мають бути задоволені частково з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено, що потерпілим передано обвинуваченому в руки та перераховано на платіжну картку грошові кошти в загальній сумі 13 180 гривень, які потерпілому до цього часу не повернуті, а отже на підставі ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1177 ЦК України з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню вказані кошти.

Також в судовому засіданні встановлено що під час перебування автомобіля «ВАЗ 21114» р.н.з. НОМЕР_9 у фактичному володінні обвинуваченого, останній було розукомплектовано, чим спричинено власнику цього автомобіля ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 125 910,02 гривень, яка також підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2018 року між обвинуваченим та потерпілим укладено договір позики, згідно якого обвинувачений взяв у потерпілого в борг грошову суму в розмірі 146 610 гривень, зобов`язавшись повернути борг в строк до 16.04.2019, однак в судовому засіданні сторони угоди пояснили, що за вказаним договором гроші не передавались, а договір укладено з метою відшкодування завданої шкоди.

Суд вважає, що укладення такого договору не впливає на вищевикладені висновки про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_9 , оскільки саме правовідносини, що виникли між обвинуваченим та потерпілим при передачі грошових коштів та автомобіля призвели до завдання шкоди потерпілому, а намагання врегулювати це питання шляхом підписання договору позики не свідчить про те, що шкода відшкодована.

Крім того, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 підлягають стягненню витрати, понесені потерпілим на залучення експерта в розмірі 2 600 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді трьох років обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді п`яти років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбуття п`ять років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 58 758,63гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8000 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 176 228,71 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 гривень та в рахунок відшкодування судових витрат 2 640 гривень, а всього 193 868,71 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 48 681,16 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 гривень та в рахунок відшкодування судових витрат 1940 гривень, а всього 65 621,16 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_10 відмовити

Позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 400 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_11 відмовити

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 139 090,02 гривень та в рахунок відшкодування судових витрат 2600 гривень, а всього 141 690,02 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровської апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1