Справа № 748/1482/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/261/18
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані 16 березня 2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000332, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , без зареєстрованого місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз 24 січня 2018 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Визначено рахувати початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з часу його затримання, тобто з 19 грудня 2016 року.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 19 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 поросить змінити винесений відносно нього вирок в частині призначеного покарання, оскільки воно є надто суворим, в зв`язку з чим ставить питання про його пом`якшення. Стверджує, що при винесенні оскаржуваного рішення районним судом не було належним чином враховано те, що він щиро розкаявся у вчиненому, сприяв активному розкриттю злочинів, має на утриманні малолітню дитину. Також, просить зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України в розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Судом встановлено, що в період часу з 12 год. 00 хв. 14 березня 2016 року по 09 год. 15 хв. 15 березня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, шляхом виймання віконного скла, проник до приміщення бібліотеки-клубу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав музичний центр марки «Philips» модель «MCD 196/58», вартість якого складає 700 грн., що належить Іванівській сільській раді Чернігівського району та області, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В період часу з 17 год. 00 хв. 12 квітня 2016 року по 08 год. 30 хв. 15 квітня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, шляхом розбиття віконного скла, проник до приміщення дачного будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав: велосипед «Україна» модель «33», вартість якого складає 544 грн. 50 коп., пилу по дереву на 78 зубців, вартість якої складає 42 грн. 60 коп., сокиру по дереву вагою 1 кг, вартість якої складає 54 грн. 30 коп. та сокиру по дереву вагою 0.4 кг, вартість якої складає 32 грн. 70 коп., що належать ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 674 грн. 10 коп.

В період часу з 23 год. 30 хв. 13 травня 2016 року по 04 год. 10 хв. 14 травня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, перебуваючи поряд з домогосподарством АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрав з автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 акумуляторну батарею марки «Jet Power 6 СТ-60», вартість якої складає 1099,40 грн., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В період часу з 25 серпня 2016 року по 13 год. 00 хв. 05 вересня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, шляхом відкривання балконного вікна, проник до дачного будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав електричний тример «Makita» модель «UR3000», вартість якого складає 1582 грн., дриль «Bosch» модель «GBM10 RE», вартість якої складає 1081 грн. 60 коп., електричну плитку «SATURN» модель «ST ЕC1164», вартість якої складає 503 грн., набір для капельного поливу «Ферма 3», вартість якого складає 517 грн., що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 3683,60 грн.

В період часу з 22 год. 00 хв. 03 грудня 2016 року по 08 год. 00 хв. 04 грудня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, перелізши через паркан, проник на територію домогосподарства АДРЕСА_5 , де відкривши двері, проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, вартість якого складає 761 грн. 40 коп. та два алюмінієві пічні чугунки ємністю по 10 літрів кожний, загальна вартість яких складає 280 грн. 80 коп., що належать ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1042,20 грн.

В період часу з 20 листопада 2016 року по 09 грудня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, шляхом зриву петлі навісного замка, проник до будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав телевізор «Samsung» модель «CS-25D4R», вартість якого складає 700 грн., що належить ОСОБА_12 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В період часу з 22 год. 00 хв. 10 грудня 2016 року по 05 год. 00 хв. 11 грудня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, перелізши через паркан, проник на територію домогосподарства АДРЕСА_7 , де відкривши двері, проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав акумуляторну батарею «Ista standart» моделі «6СТ-60А1», вартість якої складає 1284 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В період часу з 22 год. 00 хв. 10 грудня 2016 року по 07 год. 00 хв. 11 грудня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, перелізши через паркан, проник на територію домогосподарства АДРЕСА_5 , де відкривши двері, проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, вартість складає 194 грн. 40 коп., дві алюмінієві каструлі ємністю по 5 літрів кожна, загальна вартість яких складає 145 грн. 20 коп., та чавунну пательню діаметром 28 см, вартість якої згідно складає 103 грн. 40 коп., що належать ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 443 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, котрий заперечив проти задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого, та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, та ніким з учасників кримінального справдження не оскаржуються.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , місцевим судом було виконано в повному обсязі.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкціями інкримінуємих статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєних кримінальних правопорушень, характер і ступінь їх тяжкості, які є злочинами середньої тяжкості та тяжкими, дані про особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2015 року, з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. Також судом враховано обставини, що пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Як убачається з оскаржуваного вироку, вказані вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи спосіб вчинення злочинів, поведінку обвинуваченого, що передувала їх настанню, стан здоров`я обвинуваченого, значну кількість попередніх судимостей, після відбування покарання за якими, він на шлях виправлення не став та вчинив значну кількість епізодів злочинної діяльності, колегія суддів вважає, покарання, яке призначено судом першої інстанції є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо особи обвинуваченого, при розгляді кримінального провадження в апеляційній інстанції надано не було.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , про зайву суворість призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, за вчинення таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто умисного злочину середньої тяжкості, та у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), поєднаного з проникненням до житла чи іншого приміщення, вчиненого повторно, яке є тяжким злочином, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом можливості перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на думку колегії суддів - є безпідставними.

Згідно апеляційних доводів і пояснень обвинуваченого, які він надавав при апеляційному розгляді, суд першої інстанції призначив занадто суворе покарання, при цьому не достатньо врахував при призначені покарання те, що він визнав вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся, допомагав у розкритті злочинів під час досудового розслідування, має на утриманні малолітню дитину.

Разом з цим, на думку колегії суддів, зазначені апеляційні доводи обвинуваченого, не можуть вважатися обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, та судом першої інстанції вони належно враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

Будь-яких нових даних обвинуваченим ОСОБА_7 при апеляційному розгляді не надавалось.

Таким чином, апеляційне прохання ОСОБА_7 про зміну вироку шляхом пом`якшення призначеного покарання на підставі норм КК України, з урахуванням наведених апелянтом доводів, належить вважати безпідставними, оскільки воно має суто суб`єктивний характер.

Крім того, вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 , з приводу зарахування йому в термін відбування покарання строку попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є безпідставним та таким, що було вирішено судом першої інстанції при винесенні ним рішення, оскільки як в мотивувальній частині вироку, так і в резолютивній, суд вказав про необхідність зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 строку в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання з 19 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б як наслідок тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Згідно ч.4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4