Дата документу 08.04.2019 Справа № 554/2335/19
Провадження №1-кс/554/4328/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 :

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви ,-

в с т а н о в и в :
В провадженні слідчого судді перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. В якій прохав: прийняти скаргу до розгляду; зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР , розташованого м.Полтава, внести відомості до ЄРДР на підставі заяви про вчинення злочину за заявою ОСОБА_3 ; зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР , розташованого в м.Полтава, надати витяг з ЄРДР

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, надавши суду клопотання. В якому прохав : розглянути справу №554/2335/19 без участі заявника; прохав скаргу задовольнити.

В судове засідання слідчий СВ СУ ТУ ДБР не з`явився, надавши суду лист від 28.03.2019 за №02-2. В якому прохав : розгляд скарги проводити за відсутності представника ДБР; заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_3 у зв`язку з безпідставністю та прохав у її задоволенні відмовити. Зазначив, що саме звернення на даний час перебуває на розгляді.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів клопотання, та встановлено в судовому засіданні, що 01.03.2019 ОСОБА_3 надіслав поштовою лінією зв`язку заяву про вчинення кримінального правопорушення до ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві (а.с.3-6).

Зазначена заява отримана ТУ ДБР у м. Полтаві 05 березня 2019 року (а.с. 7)

На теперішній час відповідь за заявою ОСОБА_3 від 01.03.2019 ТУ ДБР у м. Полтаві не надана, відомості до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину суддею ОСОБА_4 та відповідальної службової особою Харківського районного суду Харківської області.

Так, відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).
Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись ст.ст.107, 303, 304, 306, 307, 309, 336, 372, 376, 532 КПК України , -

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1