ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання Кельменецького районного сектору з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 січня 2019 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 січня 2019 року відмовлено в задоволенні подання Кельменецького районного сектору з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 .

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання Кельменецького районного сектору з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районний суд необґрунтовано відмовив у задоволенні подання, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на обліку в Кельменецькому районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області, 7 разів не з`явився для реєстрації в цей орган, а також двічі вчинив адміністративні правопорушення, за що на нього було накладено адміністративні стягнення, а також з 22.09.2018 року по 10.11.2018 року був відсутній на території України та свій виїзд до Республіки Польща не погодив з уповноваженим органом з питань пробації. Така поведінка ОСОБА_5 свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, а тому ухвала районного суду є необґрунтованою та винесеною без всебічного дослідження всіх доказів.

_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 727/405/18
Провадження №11-кп/822/77/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія в порядку виконання Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позицію прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу з підстав, наведених у скарзі, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У судове засідання суду апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_5 не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений ще 06 лютого 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, покладені на них судом.

У відповідності з положеннями п. 8 ч. 1 ст.537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Відповідно до вимог ст. 78 ч.2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З ч. 3 ст.166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вищевказаних вимог закону при постановлені оскаржуваної ухвали, невірно оцінив фактичні обставини справи та дійшов до необґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного покарання.

Так, вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості між ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 . Визнано ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку в 1 рік 6 місяців. На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з

питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

30 травня 2018 року ОСОБА_5 поставлений на облік Кельменецького РС з питань пробації (а.с.11). При постановленні на облік він був ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками, покладеними на нього судом, а також наслідками за невиконання покладених на нього обов`язків (а.с.12). Також, ОСОБА_5 було доведено вимоги ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та правові наслідки невиконання цих вимог (а.с.14). Про ознайомлення ОСОБА_5 з вищевказаними вимогами свідчать відповідні розписки.

Згідно постанови начальника Кельменецького РС філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_9 , ОСОБА_5 встановлено дні явки на реєстрацію 1,2,3,4 понеділок кожного місяця. Засуджений ознайомився з постановою 08 червня 2018 року, про що свідчить його підпис (а.с.17).

18 червня 2018 року з ОСОБА_5 було проведено профілактичну бесіду, в ході якої йому було роз`яснено положення ч.3 ст.164 КВК України щодо обов`язків, покладених судом та попереджено про скасування іспитового строку внаслідок невиконання цих обов`язків або систематичного вчинення адміністративних правопорушень (а.с.24).

Згідно з листком реєстрації явки засудженого, ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 7 разів 02.07.2018 року, 24.09.2018 року, 01.10.2018 року, 08.10.2018 року, 16.10.2018 року, 22.10.2018 року, 05.11.2018 року, 12.11.2018 року (а.с.18).

Крім того, ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності двічі постановою від 24.06.2018 року за ч.1 ст.178 КУпАП до адміністративного стягнення у виді попередження (а.с.44) та постановою від 14.08.2018 року за ст.183 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн(а.с.72).

Крім того, 21.09.2018 року ОСОБА_5 виїхав до Республіки Польща без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, про що свідчать відповідні штампи у паспорті громадянина України для виїзду за кордон (а.с.81).

За фактами вищевказаних порушень ОСОБА_5 виносились застереження у вигляді письмових попереджень та проводились профілактичні бесіди, під час яких роз`яснювалась ймовірність скасування іспитового строку судом.

Викладене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, що може свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до абз.1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з п 5.3. розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року № 270/1560, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Колегія суддів вважає, що мотиви районного суду щодо відмови у задоволенні подання, є необґрунтованими, оскільки, формально перелічивши відомості про його вік, стан здоров`я, сімейний стан та причини неявок на реєстрацію, суд не навів доводів того, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення.

ОСОБА_5 не виконано умов, передбачених ст.ст.75,76,78 КК України і він протягом іспитового строку порушив покладені на нього обов`язки, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, у Кельменецького районного сектору з питань пробації були всі підстави для звернення до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання.

Апеляційним судом враховано відомості про особу засудженого: його молодий вік, те що він одружений, має на утриманні 2 малолітніх дітей, однак офіційно не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, засуджений за злочин середньої тяжкості, характеризується посередньо за місцем проживання, на спеціальних обліках не перебуває.

Проте, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, формально дослідивши обставини, наведені у поданні, зробив невірний висновок про відсутність підстав для направлення засудженого ОСОБА_5 для відбуття призначеного покарання.

Згідно п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала районного суду скасуванню із постановленням нової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75,76,78 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 409,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання Кельменецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Кельменецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 та направити ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року за ч.1 ст.317 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

26.02.2019 року
(дата засвідчення копії)