ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2840/18 Номер провадження 11-кп/814/532/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ПРО ЗАЛИШЕННЯ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ БЕЗ РУХУ
19 листопада 2018 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 2 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 :

- на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 1716 грн.;

- на користь потерпілого ОСОБА_3 4000 грн. моральної шкоди;

- на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На вказаний вирок потерпілий подав апеляційну скаргу, в якій прохає змінити вирок суду та призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 років позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам, що визначені законом, до форм і змісту апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху, виходячи з такого.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому прохання апелянта повинно бути сформульоване з урахування того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду відповідно до вимог ст.407 КПК України і не містити суперечностей.
Як вбачається з мотивувальної частини апеляційної скарги, потерпілий не погоджується з вироком у зв`язку з безпідставним звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та просить призначити реальне покарання.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Таким чином, вимога потерпілого про призначення обвинуваченому реального покарання в зв`язку з неправильним застосуванням положень ст.75 КК України шляхом зміни вироку суду першої інстанції суперечить наведеним вимогам закону і унеможливлює прийняття рішення апеляційним судом.
Крім того, потерпілий просить призначити обвинуваченому більш суворе покарання у виді 6 років позбавлення волі, але взагалі не наводить мотивів незаконності чи необґрунтованості судового рішення в цій частині.
З огляду на викладене, апеляційна скарга потерпілого не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому скаржнику необхідно усунути вказані її недоліки, врахувавши при цьому приписи ч.4 ст.403 КПК України, відповідно до яких внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.
Отже, апеляційну скаргу потерпілого необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.398 та ст.401 КПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 2 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя-доповідач ОСОБА_2