Справа № 456/140/19
Провадження № 1-кп/456/199/2019
ВИРОК
іменем України

04 березня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 337 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як рядовий запасу, відповідно до довідки військово-лікарської комісії Стрийського ОМВК №421 від 03.08.2018 р. був визнаний придатним до військової служби. В подальшому, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, отримав 28.09.2018 р. згідно із ч.9. ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» повістку на відправку 03.10.2018 р. о 07:00 год. на навчальні збори. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , грубо порушив вимоги ч.1 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Наказ міністра оборони України №245 від 05.04.2013 р. «Про внесення змін до Інструкції з організації і проведення навчальних зборів з військовозобов`язаними у військових частинах і установах Збройних Сил України», і маючи реальну можливість прибути для відправки на навчальні збори, без поважних причин, умисно, до ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 у зазначений в повістці дату та час не прибув. Своїми умисними протиправними діями, військовозобов`язаний ОСОБА_4 ухилився від проходження навчальних зборів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, зазначив, що дійсно, будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як рядовий запасу, будучи придатним до військової служби, порушив чинне законодавство та умисно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначений в повістці дату та час, тим самим ухилився від проходження навчальних зборів без поважних причин. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Таким чином суд вважає доведеним:

факт ухилення військовозобов`язаного ОСОБА_4 від навчальних зборів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.337 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, як обставину, що пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого, суд вважає відсутніми обставини, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, а також обставину, що пом`якшує покарання, якою на думку суду, є щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, матеріальний стан обвинуваченого, позитивну характеристику, той факт, що обвинувачений раніше не судимий та приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 337 КК України, у виді штрафу.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 337 КК України, й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян/, що в гривневому еквіваленті становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Речові докази: три повістки на ім`я ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1