Справа № 214/1333/16-к
1-кп/214/73/18
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання про продовження тримання під вартою

та задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу

11 грудня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Усудовому засіданні прокурор просила продовжити тримання обвинуваченого під вартою на два місяці у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, раніше судимий за вчинення тотожного злочину, міцних соціальних зв`язків не має, тому, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність або, знаючи, яка міра покарання йому загрожує, спробує переховуватись від суду.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, захисник просила суд змінити обвинуваченому існуючий запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тривалим перебуванням обвинуваченого під вартою, а також, що потерпілого та всіх свідків допитано.

Потерпілий у судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши його матеріали, приходить до такого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

10 жовтня 2018 рокуухвалою цього суду було продовжено тримання обвинуваченого під вартою до 14 грудня 2018 року включно, тому виникла необхідність розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, вирішуючи це питання, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у свої рішеннях, зокрема, «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, зазначив, що питання розумності тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно та має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, рівня переконливості аргументів заявника, викладених в його клопотанні про звільнення, що суди при вирішенні питання про тримання особи під вартою не повинні спиратись на суто абстрактний довід, враховуючи лише тяжкість скоєного, а також, що після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою.

Судом встановлено, що у січні 2016 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і з того часу, а саме майже три роки, обвинувачений утримується під вартою, судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку з неявкою свідків, тому, хоча обвинувачений і обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суд уважає, що на цей час така обставина перестала бути підставою для продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки як потерпілого, так і майже всіх свідків у кримінальному провадженні допитано, обвинувачений має зареєстроване місце проживання, де проживав разом із матір`ю та іншими близькими родичами, тому суд приходить до висновку про недоведеність прокурором існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України стосовно того, що обвинувачений може вчиняти нові злочини або переховуватись від суду, тому вважає, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а клопотання захисника обвинуваченого задовольнити.

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за його місцем проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці, а саме до 14 лютого 2019 року включно, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатися без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- прибувати до суду за його першим викликом;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- не залишати цілодобово приміщення квартири АДРЕСА_2 ;

Заборонити ОСОБА_4 спілкуватись з потерпілим та свідками у будь-який спосіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .