КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/253/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року, скаргу адвоката ОСОБА_8 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково та зобов`язано компетентних осіб САП Генеральної прокуратури України виконати вимоги ч. 2 ст. 283 КПК України у кримінальному провадженні № 0000166 від 30.05.2016.
В задоволенні інших вимог скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, який починається в даному випадку з дня отримання оскаржуваної ухвали 20.06.2018, яку було постановлено без виклику прокурора, який її оскаржує та скасувати оскаржувану ухвалу, і постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженого прокурора групи прокурів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000166 від 30.05.2016 у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що судом порушено територіальну підсудність розгляду даної скарги, оскільки досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється детективами другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, юридична та фактична адреса якого - вул. Сурикова, 3, м. Київ, що знаходиться у Солом`янському районні м. Києва, тому рішення ухвалене не компетентним судом, є незаконним.
Також апелянт зазначає, що про дату та місце розгляду скарги, прокуратуру не було повідомлено належним чином, будь-яких повісток прокуратурою не отримувалось, тому він був позбавлений можливості самостійно обстоювати свою правову позицію та спростувати доводи заявника.
Крім того апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з порушенням вимог ст.ст. 7,9,21,22,26, 111, 134, 135, 136, 370 КПК України, тому вона є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 заявила клопотання, в якому просила відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував щодо заявленого клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та підтримав подану апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в повному обсязі, просив задовольнити її з наведених в ній підстав, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах ОСОБА_10 , які підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 , оскільки ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню, а тому необхідно відмовити у прийняті апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши правові підстави подачі апеляційної скарги на рахунок заявленого клопотання захисником ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Як вбачається з змісту апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , компетентними посадовими особами САП Генеральної прокуратури України здійснюється керівництво досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 30.05.2016 року.
Адвокат ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою про визнання бездіяльності протиправною та про зобов`язання вчинити дії, в порядку п.1 ч.3 ст.283 КПК України. В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що строк досудового розслідування по к/п № 0000166 від 30.05.2016закінчився, однак прокурором не було вчинено дій відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 283 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року, скаргу адвоката ОСОБА_8 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково та зобов`язано компетентних осіб САП Генеральної прокуратури України виконати вимоги ч. 2 ст. 283 КПК України у кримінальному провадженні № 0000166 від 30.05.2016.
В задоволенні інших вимог скарги - відмовлено.

Зазначене свідчить про те, що скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_10 , розглянуто по суті та прийнято рішення за результатами розгляду скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Так, ч. 1 ст. 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зокрема про:
1) відмову у наданні дозволу на затримання;
2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;
3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;
4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;
5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;
7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;
10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;
12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.
Частиною 2 ст. 309 КПК Українитакож визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Таким чином, норми кримінального процесуального закону України чітко визначають порядок і дають перелік тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, таким чином забезпечуючи апеляційне оскарження рішення суду.
Тобто дана норма закону містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
У зв`язку з чим, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_8 по суті, обґрунтовано зазначив у своєї ухвалі, що вона оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Статтею 129 Конституції України, передбачено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Однак, стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, але не перелік рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Такий перелік закріплений у Кримінальному процесуальному кодексі.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до постанови Верховного Суду України від 3 березня 2016 року, поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у главі 31 КПК, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію чи касацію.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Частина 1 статті 392 КПК України визначає перелік судових рішень, ухвалених судами першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Частиною другою цієї статті встановлено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Більш того, частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, ухвала слідчого судді, якою задоволено частково скаргу адвоката ОСОБА_8 , окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , оскільки він подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 309, ч.4 ст.399 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_9 у відкриті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року.
Повернути прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_8 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково та зобов`язано компетентних осіб САП Генеральної прокуратури України виконати вимоги ч. 2 ст. 283 КПК України у кримінальному провадженні № 0000166 від 30.05.2016.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно направити прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_9 .
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

______________ ______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4