Справа № 314/4040/18
Провадження № 1-в/314/1232/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

представника колонії ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого до засудження не працював, мешкав: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Раніше судимого:
1) 29.01.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 15ч2,185 ч1 КК України до 100 годин громадських робіт

2)12.02.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

По даній справі засуджений: 20.10.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч3,71 ч1 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 72 ч5 КК України зарахувати в строк покарання знаходження під вартою з 07.07.2016 року по 20.10.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.04.2017 року виправити технічні описки допущені в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 13.12.2017 року на підставі ст. 72 ч5 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 20.10.2016 року по 13.02.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 07.07.2016 року. Кінець строку: 01.12.2019 року.

Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду від Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» надійшло клопотання погоджене з спостережною комісією при Вільнянській районній державній адміністрації Запорізької області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , згідно якого засуджений з 16.03.2017 року відбуває покарання у державній установі «Вільнянська випрана колонія (№20)» за час відбуття покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушує. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці 2 рази був заохочений правами начальника відділення СПС. Працевикористовується днювальним гуртожитку.

У взаємовідносинах з іншими засудженими завжди підтримує доброзичливі стосунки. Завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній запас навичок. Приймає участь у роботах із благоустрою установи.Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до ст. 123 Кримінально виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення»

Відповідно до ст. 126 Кримінально виконавчого кодексу України підвищує свій загальноосвітній рівень шляхом самоосвіти

Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у роботі самодіяльних організацій.

Адміністрація Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» вважає, що засуджений став на шлях виправлення і клопоче перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник установи виконання покарання та сам засуджений підтримали подання, просять суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення подання.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні подання має бути відмовлено.

Так, 16.03.2017 року відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)».
Згідно наданої до суду довідки має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, мав 2 стягнення накладені до вступу вироку в законну силу.
З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)» засуджений ОСОБА_4 протягом всього часу відбування покарання 2017-2018 роки працевлаштований лише протягом одного місяця - 2017 року, що є дуже незначним. У 2018 році не працював взагалі, що свідчить проте, що засуджений майже не працював.

Згідно медичної довідки наданої установою виконання покарань щодо стану здоров`я засудженого ОСОБА_4 є здоровим.

Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_4 не довів своє виправлення, оскільки протягом 2017 2018 років не працював, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватись на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенні до праці за весь період знаходження у виправних установах.

У відповідності до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуванння можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбуванння певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуванння покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення подання Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання «Вільнянська виправна колонія (№20)» щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

18.12.2018