Справа № 202/1574/19
Провадження № 1-кс/202/3338/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000030 від 27.04.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000030 від 27.04.2018 року.
З клопотання убачається, що в провадженні третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 27.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205, ч.1 ст.205 КК України.
Слідчий зазначає, що в ході проведення досудового слідства встановлено, що невстановлені слідством особи з метою прикриття незаконної діяльності без мети ведення фінансово-господарської діяльності в лютому 2014 року створили ТОВ «Алекс-Девелопмент» () та в подальшому у період 2016-2017 років використовували його реквізити та банківські рахунки для прикриття незаконної діяльності суб`єктам господарювання реального сектору економіки, а саме службовим особам виконавчому комітету Новоолександрівської сільської Ради Дніпровського району Дніпропетровської області (), Обухівської селищної Ради Дніпровського району Дніпропетровської області () та іншим підприємствам.
Крім того, невстановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності в період 2018 року, перебуваючи на території Дніпропетровській області, створили та придбали шляхом реєстрації на підставних осіб ряд суб`єктів підприємницької діяльності, а саме: ТОВ «БУДДОРТЕХ» (код 42106504), ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» (код 41380025) та ТОВ «БУДІВЕЛЬ-НИК» (код 42106576), реквізити та рахунки яких використовують по теперішній час в наданні послуг реальному сектору економіки по мінімізації податкових зобов`язань, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205 КК України.
Згідно з базами даних ДФС України та проведеними заходами встановлено, що виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області () здійснює фінансово-господарські операції з підприємствами ТОВ «Алекс-Девелопмент» (), ТОВ «Будівель-ник» (), ТОВ «Капітал Строй Інвест» (), ТОВ «Буддортех» ().
За результатами проведених слідчих дій було встановлено службових осіб ТОВ «Алекс-Девелопмент» (), ТОВ «Будівель-ник» (), ТОВ «Капітал Строй Інвест» (), ТОВ «Буддортех» (), які показали, що до діяльності даних підприємств відношення не мають, ніяких угод з селищними радами Дніпропетровської області та інших підприємств не укладали та ніяких робіт не виконували.
Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що особи, причетні до злочинної діяльності, використовують приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично здійснюється фінансово-господарська діяльність підконтрольних товариств.
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, 15.03.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук.
У ході обшуку виявлено та вилучено наступні речі та документи: виписка по рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Медсервісконсами» на 3 арк.; виписка по рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «УМБК» на 3 арк.; документ, що містить інформацію щодо виплати: «Sheet 1 АСПО просрочка ПОДІЛЮКС, просрочка ІНТЕРГРУПП ЮГ» на 1 арк.
Враховуючи викладене, вилучені у ході обшуку документи у повному обсязі відображають незаконну діяльність осіб, тобто дають змогу досудовому слідству встановити обставини вчинення кримінального правопорушення та осіб, причетних до його скоєння, також вилучене зберегло на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та визначено як речовий доказ у кримінальному провадженні, тобто вказані предмети з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення злочину у вказаному кримінальному провадженні необхідно долучити до його матеріалів.
Постановою слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 від 15.03.2019 року, вилучене у ході обшуку у офісному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000030 від 27.04.2018 року.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що вилучені у ході обшуку документи є доказом вчинення кримінального правопорушення, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та є тимчасово вилученим майном та підлягає арешту.
Тому з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку в офісних приміщеннях, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: виписка по рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Медсервісконсами» на 3 арк.; виписка по рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «УМБК» на 3 арк.; документ, що містить інформацію щодо виплати: «Sheet 1 АСПО просрочка ПОДІЛЮКС, просрочка ІНТЕРГРУПП ЮГ» на 1 арк.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, оскільки тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку в за адресою: АДРЕСА_1 , не входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а також не має жодного відношення до даного кримінального провадження, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 27.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205, ч.1 ст.205 КК України.
Згідно з п. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до п. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане в суд не пізніше 48 годин після вилучення такого майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що клопотання є необґрунтованим і не підлягає задоволенню, оскільки клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного майна, не викладено обставини, чи є обґрунтовані підстави, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, і яким саме. Зазначаючи як підставу накладення арешту, слідчий в клопотанні не зазначив, які конкретно відомості містить вказане майно, на яке необхідно накласти арешт, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення, має значення зазначене майно. У клопотанні також відсутнє належне обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Не обґрунтовано і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 статті 170 КПК України щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, на майно не може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.
Також з тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та численних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
За встановлених обставин клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000030 від 27.04.2018 року задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000030 від 27.04.2018 року на вилучене майно в ході обшуку в офісних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: виписку по рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Медсервісконсами» на 3 арк.; виписку по рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «УМБК» на 3 арк.; документ, що містить інформацію щодо виплати: «Sheet 1 АСПО просрочка ПОДІЛЮКС, просрочка ІНТЕРГРУПП ЮГ» на 1 арк., відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1