Справа № 442/8689/18
Провадження № 1-кс/442/2208/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу директора Приватного підприємства „Постінтур ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області,
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 21.12.2018 надійшла скарга директора Приватного підприємства „Постінтур ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , що полягає в не дотриманні слідчим вимог ст. 220 КПК України, а саме не розглянуто заяву про залучення його як представника потерпілого ПП „Постінтур до кримінального провадження № 0002539 від 05.12.2018.
Скаргу мотивовано тим, що в порушення ст. 220 КПК України, у встановлений законом 3-денний строк жодних дій по задоволенню даної заяви чи прийняттю постанови про відмову в задоволені заяви не вчинено.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги по суті. Представники скаржника не заперечували проти розгляду скарги за відсутності слідчого.
В судовому засіданні представники ПП „Постінтур ОСОБА_3 та ОСОБА_5 скаргу підтримали.
Розглянувши скаргу, заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали судового провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання потерпілого про виконання будь-яких дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
В судовому засіданні представник ОСОБА_5 заявив клопотання про поновлення строку оскарження, оскільки вказує, що слідчий, в усній формі повідомив йому, що задовольнить клопотання, а коли йому не було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого уже після повторного подання клопотання про визнання потерпілим, він зрозумів, що його досі не визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи пояснення представника скаржника, які підтверджуються матеріалами справи, слідчий суддя приходить до висновку про можливість поновлення строку для звернення з даною скаргою до суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів справи після подання директором Приватного підприємства „Постінтур ОСОБА_3 07.12.2018 та повторно 17.12.2018 клопотання про визнання потерпілим слідчий не відмовив в порядку ч. 5 ст. 55 КПК України у визнанні ОСОБА_3 потерпілим шляхом винесення постанови.
Таким чином, на даний час слідчий суддя приходить до переконання, що за відсутності вмотивованої постанови слідчого про відмову у визнання представником потерпілого ОСОБА_3 згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України ПП „Постінтур вважається потерпілим, а ОСОБА_3 його представником. Слідчий суддя звертає увагу слідчого про обов`язок вручити пам`ятку, передбачений ч. 2 ст. 55 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
В частині скарги щодо зобов`язання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області розглянути заяву слідчий суддя не вбачає підстав для її задоволення, оскільки з відмітки Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області вбачається, що слідчий таку заяву отримав та розглянув її без негативного вирішення тобто не виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Керуючись ст.ст. 55, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , щодо не вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого представнику потерпілої юридичної особи Приватного підприємства „Постінтур директору Приватного підприємства „Постінтур ОСОБА_3 .
У іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1