Справа №639/35/19
Провадження №1-кп/639/229/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002149 від 20.11.2018 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.05.2006 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-11.06.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.317, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 02.02.2011 року звільнений з Темнівської виправної колонії Харківської області (№100);

-06.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
13.11.2018 року приблизно о 10 годині ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні вони почали розпивати спиртні напої, які незадовго до цього разом придбали на ринку «Казка», розташованому поблизу станції метро «Холодна гора».
Через деякий час, приблизно об 11 годині, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в одній із кишень штанів ОСОБА_5 , які він залишив у приміщенні спальні, знаходилась належна останньому банківська карта для виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , пін-код якої йому був заздалегідь відомий, вирішив вчинити таємне викрадення вказаного офіційного документу.
Саме в той час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, вважаючи обстановку, що склалася, найвигіднішою для здійснення таємного викрадення зазначеної банківської карти для виплат, використовуючи ту обставину, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні кухні і за ним не спостерігав, спочатку безперешкодно пройшов до спальної кімнати, а потім відшукав у кармані штанів ОСОБА_5 інтересуючу його банківську карту для виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» та, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, таємно нею заволодів, поклавши до кишені одного із предметів свого одягу.
Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадену ним карту для виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне для викрадення офіційного документу, яким є банківська карта для виплат ПАТ «Державний ощадний банк України», що є належним чином оформленим офіційним документом та матеріальним носієм.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційного документу.
Крім того, ОСОБА_4 13.11.2018 року приблизно о 13 годині, маючи при собі викрадену банківську карту для виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_5 , бажаючи таємно заволодіти грошовими коштами, які перебували на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , цілеспрямовано прийшов до банкомату ПАТ «УкрСиббанк», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 167.
Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, та, бажаючи досягти злочинного умислу, о 13 годині 26 хвилин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого злочинного наміру, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, достовірно знаючи діючий пін-код, таємно заволодів чужими грошовими коштами в сумі 1000 гривень, шляхом знаття їх з банківської картки для виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 у банкоматі ПАТ «УкрСиббанк».
В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом та корисливою метою, прослідував до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 155, де бажаючи досягти злочинного задуму, у період з 17 години 01 хвилин до 17 години 03 хвилини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого злочинного наміру, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, достовірно знаючи діючий пін-код, почергово, у три прийоми таємно заволодів чужими грошовими коштами в сумі 500 гривень, 1000 гривень і 200 гривень шляхом зняття їх з банківської картки для виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 у банкоматі ПАТ КБ «ПриватБанк».
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на таємне заволодіння чужими грошовими коштами, належними ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадені грошові кошти, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2700 гривень.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих злочинах, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, надав показання щодо місця, часу, способу вчинення злочинів так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що в один із днів він прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , з метою розпиття спиртних напоїв. В той час, коли ОСОБА_5 знаходився в іншій кімнаті і за ним не спостерігав, він спочатку пройшов до спальної кімнати, а потім відшукав у кармані штанів ОСОБА_5 банківську карту ПАТ «Державний ощадний банк України», яку викрав. Після цього він в цей же день таємно заволодів грошовими коштами, які знаходились на зазначеній банківській картці на загальну суму 2700 грн.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні інкримінованих злочинів та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадженняв частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

При кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України суд зазначає, що за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків, повністю відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів, а тому можуть бути предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.06.2011 року по справі №8-кс11.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені:

- ч.1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційного документу;
- ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, неодружений, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, має постійне місце проживання.

При дослідженні відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 також встановлено, він є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, судимість за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.06.2007 року за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України не погашена згідно вимог ч.5 ст.90 КК України, у зв`язку з перериванням строку погашення судимості внаслідок притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.06.2014 року.

Обставиною, яка відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що орган досудового розслідування при формулюванні пред`явленого обвинувачення не інкримінував ОСОБА_4 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Ця обставина також не було зазначена в обвинувальному акті як така, що обтяжує покарання відповідно до п.6 ч.2 ст.291 КПК України.
Визнання цієї обставини відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст.337 КПК України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі №679/783/17 від 20.12.2018 року.

Враховуючи викладене, згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєних злочинів, щире каяття у вчиненому, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі та покарання в межах санкції за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, що на переконання суду є необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 2700 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позовні вимоги в цій частині є документально підтвердженими.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень потерпілому ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода, розмір якої оцінюється судом в 900 грн., враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню не має.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду у розмірі 2700,00 грн. (дві тисячі сімсот гривень 00 коп.) та моральну шкоду у розмірі 900,00 грн. (дев`ятсот гривень 00 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- DVD-R диск з фотознімками з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» та DVD-R диск з фотознімками з банкомату ПАТ «УкрСиббанк» залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (к/п а.с.90-92, 95-97).
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1