Справа № 309/682/18
Провадження № 1-кп/309/439/18
У Х В А Л А

про відвід прокурора

19 жовтня 2018 року

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заявив про відвід прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , посилаючись на те, що прокурор ОСОБА_3 не входить в групу прокурорів, визначену на початку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а цього прокурора включено в таку групу тільки постановою заступника прокурора Закарпатської області від 10 вересня 2018 року, тобто вже після закінчення досудового розслідування. Крім того, при призначенні групи прокурорів порушено правила ч.2 ст.37 КПК України, якою чітко передбачено підстави для заміни прокурора. Тому захисник вважає, що прокурор Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 не може брати участь в розгляді даного кримінального провадження та заявляє цьому прокурору відвід.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 висловив думку, що його участь в розгляді цього кримінального провадження є недоцільною, але вважав, що підстав для його відводу немає.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора ОСОБА_3 ..

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заяву свого захисника ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_3 підтримав.

Суд, заслухавши думки всіх учасників судового процесу, перевіривши наявні матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1. ст.37 КПК України: прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до ч.2 ст.37 КПК України: прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України: досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на вказані положення ст.214 цього Кодексу відомості до ЄРДР можуть бути внесені або слідчим, або прокурором. При цьому слідчий зобов`язаний невідкладно у письмовій формі повідомити прокурора про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені ч.5 ст.214 КПК.

Якщо ж відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Отже, прокурор у конкретному кримінальному провадженні може визначатися керівником прокуратури:

а/при безпосередньому внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР працівниками прокуратури;

б/при надходженні до прокуратури письмового повідомлення слідчого про початок досудового розслідування та його підставу.

При визначенні форми реалізації рішення керівника прокуратури щодо призначення прокурора слід керуватися положеннями ст.110 КПК України.

Відповідно до цієї статті процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Важливим процесуальним рішенням є призначення прокурора у кримінальному провадженні, тому положення ст.110 стосуються і його.

Згідно з ч.3 ст.110 КПК України: рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне

Стаття 37 КПК України не містить положень щодо обов`язкового винесення постанови. Однак її тлумачення у взаємозв`язку із статтями 214, 110 КПК України дає змогу стверджувати, що винесення таких постанов є доцільним. Зокрема, якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР вносяться прокурором, керівник прокуратури зобов`язаний невідкладно винести постанову про передачу матеріалів кримінального провадження за підслідністю до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування. У цій постанові повинно бути відображено і рішення керівника прокуратури щодо призначення відповідного прокурора. У другому випадку при надходженні до прокуратури письмового повідомлення слідчого про початок досудового розслідування та його підставу керівник прокуратури також невідкладно має прийняти рішення про призначення прокурора та негайно надіслати відповідну постанову до органу досудового розслідування.

Частина 1 статті 37 КПК України передбачає також можливість призначення групи прокурорів для здійснення повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні. Винесення відповідної постанови в цьому випадку також є обов`язковим. При цьому в ній обов`язково мають відображатися: підстави такого рішення, дані про склад групи прокурорів та старшого прокурора такої групи. Підставами доручення здійснення нагляду у кримінальному провадженні групі прокурорів можуть бути: складність кримінального провадження; багатоепізодність кримінального правопорушення (правопорушень); провадження досудового розслідування стосовно кількох осіб тощо.

Диспозиція цієї норми кримінального процесуального закону є відсилочною, тим самим вказує на її тісні внутрішньо-системні взаємозв`язки з іншими окремими структурними елементами кримінального провадження: досудовим розслідуванням та судовим провадженням, і структурно складається з двох частин:

1/перша частина (перше речення) вказує на часові параметри здійснення прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні - з його початку до завершення;

2/друга частина (друге речення) безпосередньо не розкриває умов здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором, а відсилає для їх з`ясування до інших правових положень даного нормативного акта - частини 4,5 ст. 36, ч.3 ст. 313, ч.2 ст.341 та ч.3 ст.37 КПК України.

Отже, прокурор як сторона обвинувачення здійснює свої повноваження у кримінальному провадженні з початку досудового розслідування /яке розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР/ до кінця судового провадження, яке закінчується постановленням та набранням в порядку, передбаченому ст.532 КПК України, судовим рішенням законної сили.

Закріплення в цій нормі закону здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення є втіленням завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду, а також необхідне для підвищення ефективності процесуальної діяльності прокурора щодо доведеності перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Зазначена норма кримінального процесуального закону шляхом відсилання до інших його норм наводить вичерпний перелік обставин, передбачених КПК України, щодо можливості заміни прокурора в одному й тому самому кримінальному провадженні. Така заміна здійснюється керівником відповідного органу прокуратури або прокурором вищого рівня.

Порядок здійснення повноважень прокурора в одному кримінальному провадженні іншим прокурором є прерогативою керівника органу прокуратури та прокурора вищого рівня, які з обставин, в порядку та спосіб, передбачених КПК України, усунули прокурора від виконання повноважень та призначили іншого прокурора для участі в цьому кримінальному провадженні чи самостійно взяли участь у ньому. Вказане випливає із принципу єдності та централізації системи органів прокуратури, передбачених ст.124 Конституції України, згідно з якою прокуратура становить єдину систему, та ст.7 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Отже, здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у таких випадках:

1)реалізації Генеральним прокурором України, прокурором Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя і прирівняними до них прокурорами, їх заступниками права:

а/подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення ВСУ чи за нововиявленими обставинами;

б/доповнення, зміни або відмови від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, внесених ними або прокурорами нижчого рівня;

в/брати участь у судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку ВСУ або за нововиявленими обставинами /коментар до ч.4 ст.36 КПК України/;

2) винесення Генеральним прокурором України, його заступниками, прокурором Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя і прирівняними до них прокурорами вмотивованої постанови про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, в разі неефективного досудового розслідування;

3) реалізації службовою особою органу прокуратури вищого рівня права щодо заміни одного прокурора на іншого зі службових осіб органів прокуратури того самого рівня в досудовому провадженні, де було прийняте або вчинене незаконне рішення, дія чи бездіяльність.

Реалізації службовою особою органу прокуратури вищого рівня такого права має передувати:

а/вчинення прокурором нижчого рівня, який брав участь у кримінальному провадженні, незаконних дій, або невжиття заходів щодо вчинення законних дій, що стало наслідком протиправної бездіяльності;

б/скасування прокурором вищого рівня незаконного рішення або визнання незаконними вчинених дії чи бездіяльності прокурора нижчого рівня, який брав участь у кримінальному провадженні;

4) усунення від участі в судовому розгляді прокурора керівником органу прокуратури бо прокурором вищого рівня, якщо ними відмовлено (прокурору, який брав участь у судовому розгляді) в погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення. Після усунення від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював такі питання, керівник органу прокуратури або прокурор вищого рівня самостійно бере у ньому участь або доручає участь іншому прокурору;

5) неможливості здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні через:

а/задоволення заяви про його відвід;

б/тяжка хвороба, що підтверджується відповідним медичним висновком та з фізіологічних причин унеможливлює реалізацію прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні;

в/звільнення з органу прокуратури /припинення трудових відносин між особою, яка виконувала повноваження прокурора, із системою органів прокуратури в порядку та спосіб, передбачені КЗпП України, Закону України "Про прокуратуру" та Дисциплінарним статутом прокуратури України;

г/іншу поважну причину, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні /відпустка /у тому числі по догляду за дитиною/, пологи, перебування у відрядженні, перебування на сесії у навчальному закладі чи курсах підвищення кваліфікації, відсторонення від посади на час проведення службового розслідування тощо/;

ґ/неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування. Вказана обставина може бути застосована у виняткових випадках та має відсильний характер, оскільки питання прокурорського нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування та ефективність його здійснення визначається галузевим наказом Генерального прокурора України.

Рішення керівника прокуратури про заміну прокурора також приймається у формі постанови, головна вимога до якої - чітке розкриття в мотивувальній частині наявності підстав, передбачених ч.2 ст.37 КПК України, з посиланням на відповідні джерела таких відомостей.

Як встановлено в судовому засіданні: прокурором, який здійснював повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення, - є прокурор процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , який 14 лютого 2018 року затвердив обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 11 вересня 2017 року за №0000193.

У вищевказаній постанові про призначення групи прокурорів, яка винесена 10 вересня 2018 року заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_8 , тобто після закінчення досудового розслідування, створено групу прокурорів у складі: прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури області ОСОБА_7 /яким затверджено обвинувальний акт/, прокурорів Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .. Підставами для цього зазначено: «забезпечення належного підтримання державного обвинувачення у даному кримінальному провадженні та прогнозовані обсяги процесуальної роботи у кримінальному провадженні /арк.спр.120/.

Отже, в цій постанові не вказано жодної із вищевказаних підстав, передбачених ч.2 ст.37 КПК України, чи норм цього Кодексу, до яких вона відсилає. Тому суд приходить до висновку, що порушено визначений КПК України порядок призначення групи прокурорів та заміни прокурорів.

Пунктом 3 частини 1 статті 77 КПК України передбачено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Оскільки чинним кримінально-процесуальним законодавством України не передбачено іншого механізму недопуску учасника судового провадження до участі в ньому, окрім, як через його відвід, то суд вважає, що саме у зв`язку з відсутністю підстав для заміни прокурора та порушення порядку його заміни, клопотання захисника про відвід прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.37, 77, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, - задовольнити та відвести прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від участі в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1