н/п 1-кс/640/1164/19
"22" січня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, загорнув кортик у майку, після чого помістив його у валізу під особисті речі, та поклав в автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у багажне відділення.
01.07.2018, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та контрабанду зброї, в`їхав на територію України через пункт пропуску «Гоптівка», керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, при цьому перемістивши у багажному відділенні у валізі під особистими речами кортик в ніжнах, загорнутий у майку.
Під час проведення огляду транспортного засобу співробітниками Харківської митниці на МАПП «Гоптівка» за адресою: 38-й кілометр траси «Харків-Бєлгород» Дергачівського району Харківської області, у ОСОБА_5 в машині було виявлено та вилучено зазначений кортик.
На думку слідчого, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, та злочин, передбачений ч. 1 ст. 201 КК України, контрабанду зброї, тобто переміщення її через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
15.01.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 201 та ч. 2 ст. 263 КК України.
Як зазначено слідчим, оскільки, ОСОБА_5 були використані конструктивні особливості автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з метою ускладнення виявлення предмету вчинених ним злочинів, то даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та свідчить про причетність ОСОБА_5 до незаконного носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та контрабанди зброї.
Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.
Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України на запит слідчого, автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчим зазначено, що з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, орган досудового розслідування просить накласти арешт на час досудового розслідування та судового провадження на вказаний транспортний засіб, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд поданого нею клопотання без її участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 201, ч. 2 ст. 263 КК України, 15.01.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на автомобілі марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності, та який використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення, може містити на собі його сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України,- на це майно слід накласти арешт, шляхом заборони користування ним та його відчуження у будь-який спосіб.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності, - шляхом заборони користування ним та його відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання транспортного засобу визначити Управління СБ України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1