ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/2247/19
Провадження № 1-кс/201/1436/2019
УХВАЛА

14 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем

судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0000266 клопотання слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що старший слідчий СВ ФР Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , у період з 30 серпня 2014 року по 02 вересня 2014 року у денний час (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено), перебуваючи у м. Павлограді Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено), під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та в своїх особистих інтересах, що виразилося у штучному підвищенні своїх показників у роботі, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, без проведення слідчої дії допиту свідка, відповідно до вимог ст.ст. 95, 223, 224 КПК України, склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол допиту свідка ОСОБА_7 , датований 30.08.2014, в якому самостійно виклав необхідні відомості про нібито обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та зазначив в ньому недостовірні відомості про те, що 30.08.2014 у період з 11 год. 20 хв. до 12 год. 10 хв. у приміщенні СВ ФР Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, за адресою: вул. Верстатобудівників, 14а, м. Павлоград, ним був допитаний як свідок ОСОБА_7 , тим самим штучно створив доказ обвинувачення останнього.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, старший слідчий СВ ФР Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , у період з 31 серпня 2014 року по 02 вересня 2014 року у денний час (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено), перебуваючи у м. Павлограді Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено), під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013, діючи умисно та в своїх особистих інтересах, що виразилося у штучному підвищенні своїх показників у роботі, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 невинний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, в порушення вимог ст.ст. 2, 9, 40, 276 КПК України, на підставі штучно створеного доказу обвинувачення протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , який датований 30.08.2014, склав та підписав письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, датоване 31.08.2014.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на притягнення завідомо невинного ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, ОСОБА_6 , у період з 31 серпня 2014 року по 02 вересня 2014 року у денний час (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено), знаходячись в м. Павлограді Дніпропетровської обл. (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено), надав вказане письмове повідомлення про підозру для погодження процесуальному керівнику у кримінальному провадженні № 0000013 старшому прокурору Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 .

Не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_6 , направлений на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією та не маючи умислу на такі злочинні дії, старший прокурор Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 , у вказаний період у м. Павлограді, погодив письмове повідомлення про підозру, датоване 31.08.2014, та повернув його ОСОБА_6 .

Далі, старший слідчий СВ ФР Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , у період з 31 серпня 2014 року по 02 вересня 2014 року у денний час (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено), перебуваючи у невстановленому місці, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та в своїх особистих інтересах, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 невинний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, а саме в умисному ухиленні від сплати податків, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів у значних розмірах, вручив ОСОБА_7 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, датоване 31.08.2014, тобто притягнув завідомо невинного до кримінальної відповідальності.

Після чого, старший слідчий СВ ФР Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , у період з 31 серпня 2014 року по 02 вересня 2014 року у денний час (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено), перебуваючи у м. Павлограді Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено), діючи умисно та в своїх особистих інтересах, без проведення слідчої дії допиту підозрюваного, відповідно до вимог ст.ст. 42, 95, 223, 224 КПК України, склав протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 , датований 31.08.2014, в якому самостійно виклав необхідні недостовірні відомості про обставин нібито вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та зазначив недостовірні відомості про те, що 31.08.2014 у період з 10 год. 15 хв. до 11 год. 10 хв. у приміщенні СВ ФР Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, за адресою: вул. Верстатобудівників, 14а, м. Павлоград, ним був допитаний як підозрюваний ОСОБА_7 . При цьому, реалізовуючи умисел, направлений на іншу фальсифікацію, ОСОБА_6 долучив до вказаного проколу допиту завірену копію платіжного доручення ПП «Сфера» № 46847, датована 27.08.2014, про перерахування до державного бюджету податку на додану вартість у розмірі 849 819 грн., проте фактична сплата податку у зазначеному розмірі була здійснена 27.06.2014, тобто ще до початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013.

Крім того, старший слідчий СВ ФР Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , довівши свій злочинний умисел, направлений на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаний зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією до кінця, у вказаний період та місці, без проведення процесуальної дії, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, склав від свого імені протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування, датований 31.08.2014 та протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, датований 31.08.2014, в яких зазначив недостовірні відомості про те, що 31.08.2014 у період з 10 год. 00 хв. до 14 год. 55 хв. у приміщенні Павлоградської міжрайонної прокуратури, за адресою: вул. Радянська, 64а, м. Павлоград, ОСОБА_7 був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження № 0000013 в кількості чотирьох томів, тим самим вчинив іншу фальсифікацію.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 заподіяна істотна шкода державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу органу державної влади правоохоронного органу та ОСОБА_7 у вигляді порушення охоронюваних законом його прав та інтересів, передбачених та гарантованих ст.ст. 3, 19, 59, 63 Конституції України.

26.02.2016 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.

13.03.2019 безпосередньо ОСОБА_6 під підпис вручено вищезазначене повідомлення про підозру.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 тримання під вартою у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, на його задоволенні наполягали.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 21.01.2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється.
Також встановлено, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження становить 20 квітня 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Також на думку суду, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України, такі як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний, розуміючи тяжкість підозри може вживати будь-яких заходів для введення слідства в оману та спотворювання всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а в разі неможливості вчинення таких дій, може покинути місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання.

Слідчим та прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років, тому перебуваючи на волі може, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може зникнути з місця проживання та переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також вплинути на свідків з метою уникнення покарання або взагалі знищити, пошкодити чи спотворити документи та речі, які мають суттєве значення для проведення досудового слідства та встановлення істини по справі.

Виходячи з вищенаведених обставин, а також з особистості підозрюваного, який раніше хоча й не судимий, однак підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, при цьому тривалий час переховувався від слідства, тому лише такий запобіжний захід як тримання під вартою на думку суду забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. Враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суд вважає необхідним визначити заставу в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 в межах строку досудового розслідування.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 20 квітня 2019 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_6 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 7442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 153 680 гривень, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_6 , з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого чи прокурора без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1