Справа № 161/4142/19 Провадження №11-сс/802/159/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000531,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів та задоволено клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці до 12 травня 2019 року включно із покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу вимогу, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це слідчого, прокурора, суд; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; цілодобово не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон (в разі наявності); носити електронний засіб контролю до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні троє малолітніх дітей, не працює, не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого, ч.2 ст.149 КК України.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу. Вказує на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, чинити тиск та впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на наведене просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які її заперечили і просили рішення слідчого судді залишити без змін, пояснення слідчого, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно зі ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Даних вимог закону при відмові у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею було дотримано.

Слідчий суддя врахував, що відсутні ризики того, що підозрюваний може впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей, винуватість в інкримінованому злочині визнав повністю та дав визнавальні показання.

Крім того, 01.03.2019 підозрюваний подав начальнику відділу прокуратури Волинської області заяву про укладення угоди із прокурором про визнання винуватості, яка на даний час не розглянута.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у даному випадку прокурором хоч і було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним особливо тяжкого злочину, проте зазначені у апеляційній скарзі доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_7 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В силу ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для обмеження права ОСОБА_7 на свободу, та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що забезпечити належну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово.

Такий запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді