справа №619/4257/17
провадження №1-кс/619/394/19
УХВАЛА
іменем України
21 лютого 2019 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі cудового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Дергачі заяву ОСОБА_3 «Про скасування арешту майна», -

ВСТАНОВИВ:
19.02.2019 року представник власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з клопотанням про скасування арешту майна.

В своєму клопотанні ОСОБА_3 вказує, що слідчим відділом Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001828 від 16.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року, справа № 619/4257/17, клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області було задоволено повністю та накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 .

15 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було змінено місце зберігання транспортного засобу автомобілю марки Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_1 , та передано його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , визначивши місце зберігання: АДРЕСА_1 .

З моменту постановлення ухвали слідчим суддею Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року та до теперішнього часу всі необхідні процесуальні дії із вказаним майном, яке було вилучено в рамках вказаного кримінального провадження, було проведено.

ОСОБА_3 вважає, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, яке належить ОСОБА_4 , в рамках вказаного кримінального провадження відпала потреба.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, були повідомлені належним чином.

В судове засідання заявник не з`явився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність, без фіксації в порядку ст. 107 ч.4 КПК України, наполягав на задоволенні заяви.

Суд вважає за можливим слухати клопотання в порядку ст. 107 ч.4 КПК України без фіксації судового засідання.

Судом встановлено, що слідчим відділом Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001828 від 16.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року, справа № 619/4257/17, клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області було задоволено повністю та накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 .

15 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було змінено місце зберігання транспортного засобу автомобілю марки Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_1 , та передано його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , визначивши місце зберігання: м. Харків, вул. Жмеринська 21.

З моменту постановлення ухвали слідчим суддею Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року та до теперішнього часу всі необхідні процесуальні дії із вказаним майном, яке було вилучено в рамках вказаного кримінального провадження, було проведено.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001828 від 16.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, які надійшли з Дергачівського ВП ГУНП Харківської області, 01.08.2018 року було проведено судову автотехнічну експертизу №611/18, тобто усі необхідні слідчі дії за вищезазначеним кримінальним провадженням були виконані.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Таким чином, на даний час, відсутні підстави вважати, що майно, на яке було накладено арешт має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні і може бути використано в якості доказу окремих елементів складу вчинених кримінальних правопорушень, як і відсутні будь-які підстави вважати, що скасування арешту з вищевказаного майна може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Одночасно, необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий, прокурор, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 р. № 11, критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (частина третя статті 28 КПК України). Оцінюючи спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень, слід враховувати послідовність та своєчасність здійснення процесуальних дій; наявність періодів не активності або бездіяльності.

У п. 99 рішення по справі «Савицький проти України» заява № 38773/05 від 26.10.2012 року, ЄСПЛ вказав, що «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є одним із засобів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків тощо. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають можливість встановлення у ході розслідування причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості, які також передбачаються у цьому контексті (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 26 січня 2006 року у справі «Міхеєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 etseq., та рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), Reports 1998-VIII, nn. 102 etseq.)…».

З аналізу викладених рішень, вбачається, що ЄСПЛ розглядає поняття «протягом розумного строку» відносно всього кримінального провадження починаючи з моменту, коли особі було пред`явлено обвинувачення, так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато досудове розслідування (в тому числі, і з моменту вилучення майна в рамках проведення обшуку). Тобто з дня, коли особа починає перебувати в стані непевності про долю кримінального провадження щодо себе.

Відповідно до п. 52 у рішенні по справі «Лєщенко і Толюпа проти України» заява № 56918/00 від 08.11.2005 року, Суд зазначає, « … що відповідно до практики розумність строку тривалості провадження має розглядатись у світлі конкретних обставин справи з урахуванням критеріїв, закріплених у його прецедентній практиці, зокрема, складності справи, поведінки заявника і державних органів та важливості для заявника результату спору …».

Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому потреб у подальшому арешті немає, внаслідок чого слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання.
Згідно п.4 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 107, 169 ч.1 п.4, 174, 309, 310, 372, 395 КПК України слідчий суддя,
УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_5 «Про скасування арешту майна» - задовольнити.

Арешт майна, в рамках кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001828 від 16.12.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України, який було накладено на підставі ухвали Дергачівського районного суд Харківської області по справі № 619/4257/17 від 19.12.2017 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1