Справа № 314/1247/19
Провадження № 1-кп/314/279/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Вільянського районного суду Запорізької області кримінальне провадження №0000171 від 14.02.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Солоне Вільнянського району Запорізької області, громадянки України, освіта повна середня, офіційно не працевлаштована, розлучена, на утриманні має неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2019 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, знаходячись на ділянці місцевості, розташованої поблизу зупинки транспортного засобу в с. Нововасилівка Вільнянського району' Запорізької області, де під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті раніше неприязних відносин зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нанесла один удар правою ногою в тулуб з лівої сторони, після отриманого удару останній упав на землю. Після чого ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний намір, нанесла ще три удари ногою в тулуб з правої сторони, та зникла з місця пригоди.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 166 від 22.02.2019, виданого КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичних експертиз» Запорізької обласної ради, лікарем ОСОБА_8 , на тілі потерпілого ОСОБА_7 маються: синці в області лівого плеча, на задній поверхні грудної клітки по задньо-паховій лінії зліва на рівні 10-го ребра; садна в правій щічній ділянці, які кваліфікуються як легкі тілесній ушкодження (п.2.3.2. б «Правила судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р.»).

До Вільнянського районного суду Запорізької області угода про примирення разом з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 надійшов 18.03.2019 року, відповідно до якого остання обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно вказаної угоди, 13 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000171, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2019, у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, за спільною ініціативою та обопільною згодою укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов зазначеної угоди ОСОБА_7 та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинна понести обвинувачена. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

Матеріальних та моральних претензій сторони одна до одної не мають і цивільний позов по справі не був заявлений.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

У судовому засіданні обвинувачена визнала свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у повному обсязі та пояснила, що зможе виконати усі умови, передбачені угодою.

Потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши потерпілого, обвинувачену, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Зі змісту угоди про примирення від 13.03.2019 вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК Україниоскільки містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання підозри та її правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має двох неповнолітніх дітей, і обставину, що пом`якшує її покарання, а саме: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 і призначення останній узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Цивільний позов, речові докази та витрати на залучення експертів у данному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 370, 373, 374, 468, 469, 471, 473 - 476 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду про примирення від 13.03.2019 у кримінальному провадженні №0000171, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2019, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6-7 ст. 474 КПК України,

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9

13.05.2019