Провадження № 11-кп/4820/81/19
Справа № 670/500/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/ з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 19.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Віньковецького районного суду від 10 жовтня 2018 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 6000 гривень (шість тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду, ОСОБА_8 19.04.2017 року біля 12 години, перебуваючи на господарстві ОСОБА_11 , що розташоване в АДРЕСА_1 , під час суперечки із ОСОБА_10 , що виникла між ним та потерпілою з неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, правим кулаком наніс один удар в ділянку голови, а потім в ділянку тулуба потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді 1 синця в ділянці лівої молочної залози у верхньо-внутрішньому квадранті розміром 3,5х3,5 см та закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки).
Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити.

Свої вимоги аргументує відсутністю події кримінального правопорушення.

Вказує, що суд першої інстанції, оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, відповідно до приписів ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім та не аргументованим переконанням, без врахування фактичних обставин, показань свідків, самої потерпілої та обвинуваченого, прийшов до незаконного, необ`єктивного та нічим не доведеного висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.125 КК України, не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_12 , фототаблицю слідчого експерименту та висновок судово-медичної експертизи, які виправдовують його підзахисного та вказують на те, що за таких обставин та подій, які відбувалися, він не міг вдарити потерпілу ОСОБА_10 та заподіяти їй тілесні ушкодження.

Крім того, як звертає увагу захисник, в задоволенні цивільного позову теж слід відмовити з тих підстав, що ОСОБА_10 не зверталася до лікарів за будь-якою допомогою, не купувала ліки та лікування їй жодного не призначали, тому її посилання на пережитий стрес є надуманим та не підтвердженим жодним доказом, які потерпіла не надала суду та не довела, що в її повсякденному житті відбулися значні негативні зміни та незворотний підрив здоров`я, який дотепер вимагає значних затрат задля його відновлення.

Вказує, що суд без будь-яких законних, аргументованих та доведених належними доказами підстав задовольнив цивільний позов потерпілої, керуючись принципом справедливості і розумності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора та представника потерпілої про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Наведених вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Зокрема, ухвалюючи вирок, при формулюванні обвинувачення місцевий суд встановив та зазначив місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення, наслідки, форму вини й мотиви злочину, якими керувався обвинувачений, послався на відповідну частину статті Основної частини КК та докази на підтвердження встановлених судом обставин, що відповідає вимогам пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України.

У матеріалах кримінального провадження наявний звукозапис судових засідань, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 надала суду чіткі та послідовні показання, які суд першої інстанції поклав в основу вироку, та які узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо обставин події заподіяння тілесних ушкоджень.

Так, потерпіла детально розповіла про обставини заподіяння їй обвинуваченим легких тілесних ушкоджень та наглядно продемонструвала спосіб їх спричинення під час проведення слідчого експерименту від 04.07.2017 року.

Факт наявності самої конфліктної ситуації між обвинуваченим та потерпілою, яка мала місце 19.04.2017 року, підтвердили свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які бачили ОСОБА_8 на подвір`ї ОСОБА_11 , чули його крики та плач потерпілої, бачили після конфлікту тілесні ушкодження на потерпілій, зокрема, синець на лівій стороні грудей.

Наявність причинного зв`язку між заподіянням тілесних ушкоджень та подією, що мала місце 19.04.2017 року, підтверджується висновком судово-медичної експертизи №57 від 24.04.2017 року, відповідно до якого виявлені у потерпілої тілесні ушкодження відносяться до категорії легких і могли утворитися за обставин на які вказує остання.

Ставити наведені докази під сумнів у колегії суддів підстав немає. Крім того, колегією суддів не встановлено доказів, які б підтверджували отримання потерплою тілесних ушкоджень при інших обставинах чи за участю інших осіб.

З огляду на вказану сукупність доказів у кримінальному провадженні колегія суддів має підстави вважати, що у кримінальному провадженні встановлено всі обставини вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог статті 91 КПК й оцінено за правилами статті 94 КПК для беззаперечного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

З достатньою повнотою суд першої інстанції перевірив доводи обвинуваченого про його невинуватість, його критичний аналіз окремих доказів належним чином мотивований.

Твердження обвинуваченого про непричетність до спричинення потерпілій тілесних ушкоджень були предметом перевірки суду першої інстанції та фактично визнані такими, що не відповідають дійсності, оскільки спростовуються доказовою базою, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на порушення загальних вимог кримінального процесуального закону місцевим судом при розгляді цивільного позову потерпілої є безпідставними та спростовуються наступним.

Відповідно до ст.1167 ЦК України і роз`яснень, наданих Верховним Судом, відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення втраченого здоров`я.

Вирішуючи питання про розгляд цивільного позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди і задовольняючи його частково, місцевий суд врахував характер і тривалість моральних страждань потерпілої, обставини, при яких була спричинена шкода її здоров`ю, ступінь вини обвинуваченого, який не визнав свою вину, на протязі тривалого часу не здійснив жодного реального добровільного відшкодування заподіяних потерпілій фізичних і моральних страждань.

З урахуванням цих обставин, розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 6 000 гривень відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Доводи сторони захисту, наведені у поданій апеляційній скарзі, про те, що випискою з медичної картки, доданою потерпілою як доказу до свого цивільного позову, неможливо встановити який саме діагноз встановлений потерпілій, з приводу яких саме подій, а також те, що вказаний документ є неналежним доказом по справі, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на те, що судом такий документ в основу доведеності розміру моральної шкоди не покладений.

Виходячи із змісту мотивувальної частини вироку, місцевий суд обґрунтував свої висновки щодо наявності факту спричинення потерпілій, за вказаних нею обставин, тілесних ушкоджень обвинуваченим, характеру таких ушкоджень, причин виникнення, на підставі висновку судово-медичної експертизи №57 від 24.04.2017 року, показань експерта, показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які стороною захисту у поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи захисту про те, що потерпіла за медичною допомогою не зверталася, що виключає заподіяння їй будь-якої моральної шкоди, є не спроможними. Відповідно до показань судово-медичного експерта ОСОБА_17 , наданих в суді першої інстанції, при обстеженні потерпілої нею було зафіксовано тілесні ушкодження у останньої. Крім того, потерпіла скаржилася на болючість у правій лобній ділянці, головну біль та струс головного мозку, що повністю підтвердилося неврологічною симптоматикою.

Спростовуються матеріалами провадження і доводи сторони захисту про недоведеність потерпілою, що у її повсякденному житті відбулися значні негативні зміни та незворотній підрив здоров`я, а також неврахування майнового стану обвинуваченого, адже вказані обставини якраз і були взяті до уваги місцевим судом при розгляді цивільного позову, що потягло за собою визначення значно меншої, ніж заявлена в позові, суми відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, у процесі перевірки матеріалів кримінального провадження, колегія суддів не встановила матеріальних чи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильності кваліфікації його дій, розміру призначеного покарання та завданої злочином моральної шкоди. Відповідно і підстав для зміни чи скасування вироку суду щодо останнього не вбачається.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4