У Х В А Л А

іменем України

12.04.2019 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заінтересованої особи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області клопотання слідчого Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, по кримінальному провадженню №0000103 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженого з повноважним прокурором, у якому просить накласти арешт на майно визнане речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000103, яке виявлене в ході обшуку автомобіля автомобіля «Москвич - 2137» д/н НОМЕР_1 та автомобільного причіпу д/н НОМЕР_2 , а саме: бензинову пилу жовтого кольору марки GS-4500, колоди дерев окації в кількості 76 штук діаметрами від 6 до 29 см та довжиною від 18 до 113 см, та які знаходяться на території Томаківського ВП без права користування, розпорядження та відчуження.
Необхідність накладення арешту обґрунтовує тим, що Томаківським відділенням поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 13.03.2019 року за ознаками скоєного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 09.04.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді 195/397/19 від 18.03.2019 року, було проведено обшук автомобіля «Москвич - 2137» д/н НОМЕР_1 та автомобільного причіпу д/н НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено:
-бензинову пилу жовтого кольору марки GS-4500;
-колоди дерев окації в кількості 76 штук діаметрами від 6 до 29 см та довжиною від 18 до 113 см.
Рішення про тимчасове вилучення вищевказаних речей, щодо яких, відповідно ст. 167 КПК України встановлено достатні підстави вважати, що вони підшукані, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 167 КПК України) прийнято слідчим після проведення огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно статті 39 Лісового кодексу України полезахисні лісові смуги відносяться до категорії захисних лісів, які виконують водоохоронні, ґрунтозахисні та інші захисні функції.
Згідно п. 7 «Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 733 від 16.05.2007 року до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема лісові насадження.
Крім того, відповідно до статті 60 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» полезахисні лісові смуги підлягають особливій охороні як унікальні та типові природні комплекси, що мають велику екологічну цінність для збереженим сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних явищ.
В ході подальшого досудового розслідування 09.04.2019 року слідчим винесено постанову про залучення в якості речових доказів по кримінальному провадженню бензинову пилу жовтого кольору марки «08-4500» та колоди дерев окації в кількості 76 штук діаметрами від 6 до 29 см та довжиною від 18 до 113 см.
Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення (бензинова пила, частини до неї та інструменти), зберегли на собі сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В подальшому, слідчим буде прийматись рішення про проведення їх повторного огляду, з метою забезпечення подальшого призначення трасологічної експертизи (слідів спилу на пнях та вилучених порубкових рештках, стовбурах дерев).
Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування (бензинової пили, частин до бензинової пили та інструментів), пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.
В загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами по справі, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.
Правова підстава арешту майна (ч.2 ст. 170 КПК України): збереження речових доказів.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про арешт майна.

Заінтересована особа ОСОБА_5 не заперечує проти арешту майна.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали досудового розслідування, доходжу висновку про необхідність накладення арешту на майно виходячи з наступних обставин справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі Закону),- арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що 09.04.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді 195/397/19 від 18.03.2019 року, було проведено обшук автомобіля «Москвич - 2137» д/н НОМЕР_1 та автомобільного причіпу д/н НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено:
-бензинову пилу жовтого кольору марки GS-4500;
-колоди дерев окації в кількості 76 штук діаметрами від 6 до 29 см та довжиною від 18 до 113 см.
09.04.2019 року слідчим винесено постанову про залучення в якості речових доказів по кримінальному провадженню бензинову пилу жовтого кольору марки «08-4500» та колоди дерев окації в кількості 76 штук діаметрами від 6 до 29 см та довжиною від 18 до 113 см.
Слідчий довів, що в даному випадку, підставами для залучення вказаного майна послугувало те, що арешт даних предметів, які є об`єктами матеріального світу, відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме могли бути знаряддям вчинення злочину, зберегти на собі його сліди, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів. Адже арешт майна, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, та процесуального статусу останнього.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнута мета його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності причетних до злочину осіб.

Таким чином слідчий довів, що майно, на яке просить накласти арешт відповідає критеріям наведеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тому накладення арешту на безпосередній об`єкт злочину є доцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно визнане речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000103, яке виявлене в ході обшуку автомобіля автомобіля «Москвич - 2137» д/н НОМЕР_1 та автомобільного причіпу д/н НОМЕР_2 , а саме: бензинову пилу жовтого кольору марки GS-4500, колоди дерев окації в кількості 76 штук діаметрами від 6 до 29 см та довжиною від 18 до 113 см, та які знаходяться на території Томаківського ВП без права користування, розпорядження та відчуження.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1

12.04.2019