ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3607/17 Номер провадження 11-кп/814/361/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК, Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000534, № 0000795 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Милорадове Котелевського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- 01.06.1998 року вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ст. 19 ч.3, 140 ч.3, 44 до 3 р. позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України рахувати засудженим з іспитовим строком на 2 роки;
- 08.07.1999 року вироком Київського районного суду м.Полтави за ст. 229-6 ч.1, 140 ч.3, 145 ч.1, 42 КК України до 3 р. 6 м. позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.02.2002 року постановою Полтавського районного суду умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 12 днів;
- 23.10.2002 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ст. 185 ч.3, 184 ч.4, 70 КК України до 5 р. 6 м. позбавлення волі, звільнений 30.01.2007 року по відбуттю покарання;
- 17.07.2008 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ст. 185 ч.3, 357 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3р. 6 м. позбавлення волі, звільнений 01.04.2011 року по відбуттю покарання;
- 08.02.2012 року вироком Київського районного суду м. Полтави за ст. 185 ч.3 КК України до 4 р. позбавлення волі, звільнений 09.10.2015 року по відбуттю покарання;
- 30.11.2017 року вироком Київського районного суду м.Полтави за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01.08.2018 року.

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2017 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.
Задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в розмірі 30335грн. та моральну шкоду в розмірі 5000грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за залучення експерта в кримінальному провадженні для проведення експертизи в розмірі 1978 грн.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, 29.05.2017 року, в денний час доби, ОСОБА_7 , шляхом віджиму металопластикового вікна проник до будинку ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, діючи повторно, з корисливих мотивів, проник до житла, ОСОБА_11 , звідки таємно викрав належне їй майно, чим завдав останній матеріального збитку на загальну суму 13 280 грн.. Після чого, ОСОБА_7 з місця події зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 в кінці липня 2017 року, шляхом віджиму металопластикового вікна проник до будинку ОСОБА_12 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав музичний цент «Panasonic» в/б загальною вартістю 555 грн., чим завдав потерпілому матеріального збитку на вищевказану суму. Після чого, ОСОБА_7 з місця події зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 31.08.2017 року, в період часу з 08.00 год., до 14.00 год., перебуваючи в АДРЕСА_4 , в господарстві, що належить ОСОБА_9 , де шляхом віджиму металопластикового вікна проник до житла, за вище вказаною адресою, звідки таємно викрав належне потерпілому майно та грошові кошти в сумі 6200 грн., чим завдав ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 31 791 грн., Після чого, ОСОБА_7 з місця події зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В ніч з 07.08.2017 року на 08.08.2017 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув на територію домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_13 , де шляхом віджиму вікна будинку, проник до житла, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_13 та майно, належне ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_7 з місця події зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 03.09.2017 року в період часу з 09 год.20 хв. по 13 год.00 хв., ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув на територію домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_15 , де шляхом віджиму вікна будинку, проник до житла, звідки таємно викрав майно, належне потерпілому завдавши ОСОБА_15 матеріального збитку в загальній сумі 10 920 грн.
Крім того, 11.09.2017 року в період часу з 09 год.00 хв. по 12 год.00 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вікна будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_7 та належить ОСОБА_16 , проник до житла, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_17 , завдавши останній матеріального збитку в загальній сумі 23 500 грн.
В подальшому 01.10.2017 року в період часу з 09 год.00 хв. по 19 год.00 хв., ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув на територію домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , яке належить ОСОБА_18 , де шляхом віджиму вікна будинку, проник до житла, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 700 грн., тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_18 матеріального збитку на вказану суму.
Крім того, 09.10.2017 року в період часу з 10 год.00 хв. по 11 год.30 хв., ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув на територію домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , яке належить ОСОБА_19 , де шляхом віджиму вікна будинку, проник до житла, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_19 , завдавши потерпілій ОСОБА_19 матеріального збитку в сумі 30335 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд,
Також 17.10.2017 року, в період часу з 09 год.10 хв. по 10 год.50 хв., ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув на територію домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , яке належить ОСОБА_20 , де таємно викрав майно, належне потерпілому, чим завдав ОСОБА_20 матеріального збитку в сумі 6 285 грн. 22 коп.
Крім того, 18.10.2017 року, в період часу з 08 год.30 хв. по 12 год.40 хв., ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув на територію домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_10 , яке належить ОСОБА_21 , де шляхом віджиму вікна будинку, проник до житла, звідки таємно викрав майно, належне потерпілому, тим самим завдавши потерпілом ОСОБА_21 матеріального збитку в загальній сумі 2039 грн. 03 коп.
Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 .
Просить змінити покарання та призначити більш м`яке, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України.
На обґрунтування вимог вказує, що судом не враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме: повне визнання винуватості, співпраця зі слідством та тяжкий стан його здоров`я через який був змушений стати на злочинний шлях, оскільки лікування потребує значних коштів.
Також, судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано особу обвинуваченого. Так, вказує, що він пролікувався від наркоманії, за місцем проживання та за місцем відбування покарання характеризується позитивно, має матір похилого віку, яка потребує догляду.
Вважає, що здатний стати на шлях виправлення, а призначене судом покарання є занадто суворим.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відео конференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» та захисника в його інтересах-адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_9 , який поклався на розсуд суду, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.
Поміж тим, обвинувачений не погоджується з призначеним покаранням та вважає його надто суворим.
Як вбачається з положень ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При цьому, при призначенні покарання, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинів, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності громадян, працездатний, за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на обліку в Полтавському обласному наркологічному диспансері.
Таким чином, при призначенні покарання, судом були враховані обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі. При цьому слід зауважити, що розмір призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України наближений до мінімальної межі санкцій для даного виду покарання за вчинення зазначених злочинів та за сукупністю злочинів обраний відповідно до положень ст. 70 КК України. Призначення менш суворого покарання не буде сприяти досягненню його мети, з огляду на схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів проти власності, а обвинуваченим не доведено черезмірної суворості призначеного покарання.
Доводи апеляційної скарги про пом`якшення покарання у зв`язку з наявністю тяжкої хвороби та необхідністю доглядати хвору матір похилого віку не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не є такими, що дають підстави для безумовного застосування положень ст. 69 КК України.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції є законним, обгрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Разом з тим, колегія суддів бере до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17.

Згідно з даним висновком, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII (пряма дія Закону N 838-VIII).
Як вбачається з матеріалів справи та вироку суду, ОСОБА_7 вчинив злочин у травні 2017р.

Відповідно до ухвали суду, 02.02.2018р. в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , з 02.02.2018 по день набрання чинності вироку суду, повинен зараховуватися відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, а саме, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2018 року без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання, перебування його під вартою в даному кримінальному провадженні, з 02.02.2018р. по 29.01.2019р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4