Провадження № 1-кс/520/2999/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000780 від 12.11.2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фараонівка Саратського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, водій ОСОБА_5 , 11.11.2018 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи права керування транспортними засобами, що підтверджується довідкою про неодноразове притягнення останнього до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів, довідкою з Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області про те, що ОСОБА_5 посвідчення водія не видавалось, перебуваючи за кермом автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , почав здійснювати рух, чим порушив п.п. 2.1. а), 2.9. а) Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

В той же день, приблизно о 17.00 год. в Саратському районі Одеської області ОСОБА_5 , здійснював рух по автодорозі Т-1610 з боку с. Благодатне в сторону с. Надія. Будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, за межами населеного пункту с. Благодатне, по сухому покриттю проїзної частини, у темний час доби, проігнорував вимоги «Правил дорожнього руху» України, якими передбачено:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

вчасно не прийняв заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, допустив неконтрольований занос, виїзд за межі проїзної частини та наїзд автомобіля «ВАЗ 21099» на придорожнє дерево.

В результаті ДТП пасажир транспортного засобу «ВАЗ 21099» ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а також можливість призначення такого покарання у разі визнання його винним, не працює, маються достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду або з цією ж метою впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надавши письмове заперечення, в якому зазначив, що ризики нічим не підтверджені, підозра необґрунтована, підозрюваний закінчив автошколу, але не отримав посвідчення водія, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, має міцні соціальні зв`язки, за місцем мешкання позитивно характеризується, не має намірів приховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків або потерпілих.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

12.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

11.03.2019 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено до шести місяців, а саме до 12.05.2019 року.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.11.2018 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 29.01.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.02.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.02.2019 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.11.2018 року, актом судово-медичного дослідження № 5685 та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі пасажира. Крім того, вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив знаходячись у стані алкогольного сп`янінні, що є обтяжуючою обставиною, не маючи права керування транспортними засобами, грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, уважним не був, не переконався в безпеці руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість, не врахував дорожню обстановку, що призвело до загибелі людини, а також поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, те що підозрюваний не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за межами м. Одеси, слідчий суддя приходить до переконання, що наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи також те, що підозрюваному відомі особи потерпілої та свідків, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків даного кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний свою вину не визнає та з підозрою не погоджується.

У зв`язку з викладеним, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суворості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, крім того, не застосування запобіжного заходу буде негативно впливати на повноту досудового розслідування, зважаючи на характер кримінального правопорушення, яке ставиться у підозру особі. Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення призвело до тяжких наслідків, а саме смерті пасажира, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області строком на 60 (шістдесят) днів до 09.05.2019 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1