Справа № 442/3095/19
Провадження № 1-кп/442/248/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене 07.04.2019до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000603 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у кв. АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.05.2013 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 21.08.2015 ухвалою Коломийського міськрайонного суду на підставі ст.81 КК України звільнено умовно-достроково від невідбутого покарання у вигляді позбавленя волі строком 1 рік 1 місяць 10 днів, 16.02.2016 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України остаточно визначено покарання 4 роки позбавлення волі, 05.09.2018 ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова на підставі ст.81 КК України звільнено умовно-достроково від невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 місяців 20 днів; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 07.04.2019 близько 21 год 50 хв, шляхом розбиття шибки вікна, незаконно проник до приміщення храму «Пресвятої Богородиці» на вул.Перемоги, 35 у с.Рівне Дрогобицького району Львівської області, керуючись умислом на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, намагався таємно викрасти зі скриньки для пожертв на потреби храму грошові кошти в сумі 1500 грн., однак, з причин, що не залежали від його волі, не довів вчинення злочину до кінця, оскільки був затриманий в приміщенні храму громадянином ОСОБА_6 .

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення.

16 квітня 2019 року між керівником Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо всіх істотних для вказаного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, який раніше судимий 16.02.2016 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України остаточно визначено покарання 4 роки позбавлення волі, 05.09.2018 ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова на підставі ст.81 КК України звільненого умовно-достроково від невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 місяців 20 днів;наявності обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, готовність у співпраці з викриття кримінального правопорушення, а тому досягли згоди, що ОСОБА_3 має понести покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та на підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 теж просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене у ній покарання. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. Обвинувачений ствердив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Також пояснив, що вказану угоду укладено ним добровільно.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між керівником прокуратури та його підзахисним ОСОБА_3 ,оскільки відсутні будь-які застереження щодо нерозуміння обвинуваченим умов чи наслідків укладання такої.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Представником потерпілого церковної громади храму «Різдва Пресвятої Богородиці» ОСОБА_7 надано письмову згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором.

Прокурор та обвинувачений добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що виразилось у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, а саме, 16.02.2016 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України остаточно визначено покарання 4 роки позбавлення волі, 05.09.2018 ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова на підставі ст.81 КК України звільненого умовно-достроково від невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 місяців 20 днів, то покарання, яке пропонується в угоді, є таким, що визначене у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального кодексів України.

Відтак, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, та призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 16 квітня 2019 року про визнання винуватості, укладену між керівником Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.02.2016 за ч.3 ст.185 КК України, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 05.09.2018, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття призначеного покарання за даним вироком рахувати з часу затримання ОСОБА_3 , тобто,з 08.04.2019.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 09.04.2019 на речові докази: грошові кошти в сумі 1500 гривень, які знаходяться на зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_7 , та повернути законному володільцю -церковній громаді храму «Різдва Пресвятої Богородиці».

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1