Справа № 296/2536/18
Ухвала
Іменем України

06 травня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000388 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, не одруженого, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ст. 395 КК України

встановив:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 .

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 23.05.2019 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено, по справі оголошено перерву.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні питання щодо продовження терміну

тримання під вартою проти клопотання прокурора заперечили, просили змінити його на більш м`який, а саме домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який хоча і має молодий вік, однак є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, обвинувачується у вчиненні злочинів через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, суспільну небезпеку правопорушення, в якому обвинувачується особа, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, відсутність постійного місця роботи до взяття під варту, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, так як перебував у розшуку, крім того, обвинувачується в порушенні умов адміністративного нагляду.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст.197 КПК України, стосовно ОСОБА_6 спливає, враховуючи наведене вище, суд не вбачає на час розгляду клопотання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу. Колегія суддів вважає, що наведені прокурором ризики впливу належним чином обґрунтовані.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Суд приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу, виходячи із необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, а саме по 04 липня 2019 року (включно).

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3