Справа № 573/740/19
Номер провадження 1-кп/573/79/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
22 травня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Сумської області, Білопільського району, с. Куянівка, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, раніше судимого:

1) 18 липня 2002 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

2) 18 листопада 2004 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі;

3) 18 лютого 2008 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 129 КК України до 6 місяців арешту;

4) 12 серпня 2009 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі;

5) 13 лютого 2013 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі;

6) 10 квітня 2013 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

звільненого 04 серпня 2015 року;

судимості не зняті та непогашені,

за ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :
18 березня 2019 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 прийшов до будинку свого батька ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_1 , і почав просити гроші.

У цей час між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 виникла словесна сварка, під час якої на ґрунті неприязних відносин у останнього виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень батькові.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , який стояв на ґанку будинку та завдав один удар ліктем правої руки по шиї спереду, після чого припинив свої протиправні дії.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця на передній поверхні шиї, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27 березня 2019 року №32 відносяться до категорії легких.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показав, що 18 березня 2019 року у вечірній час, точної години не пам`ятає, він прийшов додому до свого батька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , і почав просити гроші.

У цей час між ними виникла словесна сварка, під час якої він підійшов до ОСОБА_6 , який стояв на ґанку будинку та завдав один удар ліктем правої руки по шиї спереду, після чого припинив свої протиправні дії.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, його вина повністю доказана показами потерпілого, які є логічними і послідовними.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що він проживає в АДРЕСА_1 . У березні 2019 року, точної дати не пам`ятає, у вечірній час він сидів на ґанку і курив. У цей час прийшов його син ОСОБА_4 , щоб попросити у матері грошей. Між ними виникла словесна сварка і останній вдарив його один раз ліктем у шию, після чого пішов.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи:

- висновком експерта від 26 березня 2019 року №32, згідно з яким при огляді 19 березня 2019 року судмедекспертом у ОСОБА_6 виявлено ушкодження: синець на передній поверхні шиї. Описане ушкодження утворилося від дії тупого предмету, що підтверджується характером ушкодження. Дане ушкодження відноситься до легких. Потерпілому ОСОБА_6 було нанесено не менше 1 удару в ділянку шиї. Удар потерпілому було нанесено спереду по відношенню до нього. При цьому потерпілий міг знаходитися як у вертикальному, так і в горизонтальному положеннях. Слідоутворюючі ознаки діючого предмету в ушкодженні не відобразилися, тому більш конкретно встановити діючий предмет неможливо. Ушкодження в потерпілого ОСОБА_6 може відповідати терміну та обставинам, вказаних останнім;

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 із застосуванням технічних засобів фіксування від 04 квітня 2019 року, під час якого останній розказав і показав як ОСОБА_4 наносив йому удар;
- висновком експерта від 10 квітня 2019 року №35, відповідно до якого механізм спричинення тілесних ушкоджень, продемонстрований потерпілим ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 04 квітня 2019 року, може відповідати тому механізму, який було виявлено при судово-медичному обстеженні;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 із застосуванням технічних засобів фіксування від 17 квітня 2019 року, під час якого останній розказав і показав як наносив удар ОСОБА_6 ;
- висновком судово-психіатричної експертизи від 18 квітня 2019 року №168, згідно з яким на час вчинення злочину ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_4 на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, від якого тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, відносно якого до міської ради скарги не надходили, раніше судимий, його матеріальне становище. Обставини, що пом`якшують покарання повне визнання своєї вини; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину. Обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Прокурор і захисник просили визнати обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття. Але суд не може взяти її до уваги, оскільки щире каяття, характеризує суб`єктивне ставлення особи до вчиненого злочину, тобто, особа щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання, що обвинуваченим у судовому засіданні зроблено не було.
Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Тому суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -