Провадження №1-в/127/704/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи
«Вінницька колонія» (№86) ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якому він просить застосувати до нього ст.82 КК України, змінивши режим відбування покарання. Клопотання мотивував тим, що з перших днів відбування покарання ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві, має зразкову поведінку, під час відбування покарання режим не порушував, відбув 2/3 строку основного покарання, призначеного судом, був неодноразово заохочений адміністрацією установи, має дві подяки.
В судовому засіданні представник виправної колонії ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, зауважив, що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, двічі за час відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму установи.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_5 , пояснив, що ОСОБА_5 неодноразово засуджений за вчинення, зокрема, тяжких злочинів, має посередню характеристику, має дисциплінарні стягнення за порушення режиму установи, в програмах диференційованого виховного впливу участь не приймає з власних побажань, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, на шлях виправлення засуджений не став.
Згідно заяви засуджений ОСОБА_5 просив суд розглянути клопотання у його відсутність, адвоката не потребує, відводів суду та прокурору не має.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи ОСОБА_5 , дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.
Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2017 року вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року в частині призначеного покарання, визначення початкового строку його відбування та зарахування строку його відбування та зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання скасовано; визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.129 КК України, призначено йому покарання: за ч.1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч.1 ст. 129 КК України у виді п`яти місяців арешту, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року остаточно призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з 30 січня 2017 року; згідно ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання засудженого зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2016 року по 22 серпня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; в іншій частині вирок залишено без змін.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_6 від серпня 2018 року останній прибув до Вінницької ВК (№86) 01 серпня 2016 року з УВП №1 м. Вінниці, де за час перебування режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. Працевлаштований в деревообробному цеху промислової зони установи. За період відбування покарання характеризується посередньо, має одне дисциплінарне стягнення, адміністрацією установи заохочувався 2 рази. У взаємовідносинами з іншими засудженими неконфліктний, з персоналом установи поводить себе ввічливо з метою поблажливого ставлення до нього, не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання законних вимог персоналу намагається ставитися з розумінням, соціальну ініціативу не проявляє, намагається дотримуватися вимог протипожежної охорони, участі в програмі диференційованого виховного впливу приймати не бажає, не виявляє бажання підвищувати свій наявний загальноосвітній рівень та вдосконалювати наявні професійно-технічні навички.
Згідно довідки від 23 серпня 2018 року ОСОБА_5 має 1 дисциплінарне стягнення (від 31 січня 2018 року), має 2 заохочення (від 02 січня 2018 року оголошено подяку, 27 червня 2018 року знято раніше накладене стягнення).
Відповідно до ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком; Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, з яких кожного разу вироками судів ОСОБА_5 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.
На підставі матеріалів особової справи засудженого суд дійшов до висновку, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, його клопотання є передчасним та необґрунтованим, застосування до ОСОБА_5 ст. 82 КК України на даній стадії відбування покарання буде суперечити меті призначеного покарання.
Керуючись вимогами ст.82 КК України та ст.ст. 395, 537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: