Справа № 755/1931/19
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

"20" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0008480 від 11 вересня 2018 року та № 0001635 від 25 лютого 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2008 року за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК Україна звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2009 року за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 06.12.2011 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 2 роки 4 місяці 12 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0008480 від 11 вересня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України та № 0001635 від 25 лютого 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та об`єднати кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , крім того клопотав про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та потерпілі не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень та їх призначення до судового розгляду, а також проти клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою потерпілі не заперечували, а обвинувачений просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступних висновків.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно положень ч.1 ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчинені одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
З урахуванням наведеного, з метою забезпечення всебічного, повного і об`єктивного судового розгляду є достатні підстави для об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження.
Кримінальні провадження підсудні Дніпровському районному суду м. Києва.
Підстави для закриття чи зупинення кримінальних проваджень у підготовчому судовому засіданні відсутні.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувальних актів у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0008480 від 11 вересня 2018 року та № 0001635 від 25 лютого 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.
У судове засіданні необхідно викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих.
У підготовчому судовому засіданні інших клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.
Підстави для призначення запасного суді не встановлені.
Що стосується клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно ж до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 п. 3 ч. 1 цієї статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу та визначені у п. 1-п. 11 ч. 1 вказаної статті.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості та тяжкий злочином, за які законом передбачене покарання до шести років позбавлення волі.
Також згідно ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 судом, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України до обвинуваченого ОСОБА_3 слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Як вбачається з позовної заяви, потерпіла ОСОБА_7 заявила до ОСОБА_3 цивільний позов, у якому просить стягнути з них на її користь суму матеріального збитку та моральну шкоду в розмірі 15370 грн.

Проте незважаючи на різний цивільно-правовий характер збитків та моральної шкоди, потерпіла не зазначає у цивільному позові конкретно, який розміру матеріальної шкоди та який розмір моральної шкоди, що суперечить вимогам законодавства. Крім того, в своїй позовній заяві зазначає відповідачем ОСОБА_8 , тоді як обвинуваченим є ОСОБА_3 , а також просить визнати її цивільним позивачем у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, тоді як на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження, де ОСОБА_7 є потерпілою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із зазначеним потерпілій ОСОБА_7 необхідно уточнити вимоги в цивільному позові та зазначити, яку конкретну суму матеріальної шкоди та моральної шкоди вона просить стягнути з обвинуваченого, а також вірно вказати прізвище відповідача та кримінальне правопорушення, в рамках якого вона подає цивільний позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.217, 291, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

Кримінальне провадження 755/1931/19 (провадження 1-кп/755/647/19) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та кримінальне провадження 755/3545/19 (провадження 1-кп/755/776/19) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаному провадженню реєстраційний номер 755/1931/19 (провадження 1-кп/755/647/19).

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0008480 від 11 вересня 2018 року та № 0001635 від 25 лютого 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, у відкритому судовому засіданні на 14 годину 00 хвилин 27 березня 2019 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю сторін кримінального провадження.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих.

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на час розгляду кримінального провадження в суді строком на 60 днів, тобто до 18 травня 2019 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_3 , достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у виді 80 /вісімдесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 /сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення обвинуваченим, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків до початку судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: