Вирок
іменем України

"26" березня 2019 р. 145/192/19
1-кп/145/60/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000089 від 15.04.2016 року по факту вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 ,

кримінального правопорушення за ч.1 ст.191 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , працюючи завідуючим аптечним пунктом № 1 фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_2 , на підставі укладеного трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 07.03.2012 року, що зареєстрований Вінницьким районним центром зайнятості за №6, та відповідно до умов якого працівник ( ОСОБА_4 ) зобов`язався виконувати відпуск лікарських засобів та виробів медичного призначення, обов`язків провізора, а Фізична особа-підприємець ( ОСОБА_5 ), зобов`язується оплачувати працю працівника у розмірі 1074 грн. не нижче 100% мінімальної зарплати на місяць, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати, забезпечити безпечні і нешкідливі умови праці для виконання прийнятих працівником зобов`язань, обладнати робоче місце відповідно до вимог нормативних актів про охорону праці, надавати необхідний інвентар, робочий одяг; здійснив привласнення товарно-матеріальних цінностей майна, а саме товарно-матеріальних цінностей, що були йому ввірені в силу договірних відносин, пов`язаних з виконанням покладених на нього трудових обов`язків, на загальну суму 55 318,78 грн. за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , у період часу з 04.06.2015 року по 11.04.2016 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на своїй робочій зміні в ході виконання покладених на нього трудових обов`язків, передбачених трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 07.03.2012 року, та здійснюючи роздрібну торгівлю ввірених йому товарно-матеріальних цінностей, належних потерпілій ФОП ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, привласнив товарно- матеріальні цінності на загальну суму 55 318,78 грн., що підтверджується висновком судово - економічної експертизи № 579/17-21 від 26.02.2018, що були йому ввірені, привласнюючи їх та звертаючи на свою користь, які в подальшому витратив на власні потреби, заподіявши ФОП ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 55 318,78 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке було ввірена особі.

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, про що 04.03.2019 року між ним та потерпілою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відповідно до якої сторони визначили узгоджене покарання, у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та пояснив, що за період роботи, через необізнаність чи халатність, він допустив недостачу товарів, тобто думав, що в нього по касі все нормально, а вийшла недостача. Ревізії довго не було і тому назбиралась така велика сума. Щиро розкаявся у вчиненому.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши умови укладеної угоди на відповідність її вимогам чинного законодавства України, суд вважає, що умови угоди не суперечать чинному законодавству, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав і інтересів сторін та інших осіб. Угода укладена добровільно, а міра покарання узгоджена сторонами відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Наслідки укладення угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим судом ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі.

Призначаючи покарання відповідно до угоди про примирення сторін від 04.03.2019 року укладенної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить те, що він вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність обтяжуючих обставин.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395,474,475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 04.03.2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України та призначити покарання, обумовлене угодою про примирення сторін від 04.03.2019 р., укладеною між ним та та потерпілою ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень без позбавленнм права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судо-економічної експертизи № 579/17-21 від 26.02.2018 в розмірі 6864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів відповідно до ч.3 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_6