Справа № 611/18/19
Провадження № 1-кп/611/14/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкового Харківської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, за таких обставин.

06 листопада 2018 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля вбиральні на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час із вказаного місця він побачив, що на території неогородженого з тильного боку сусіднього домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на землі біля сараю знаходиться пропановий газовий балон ємкістю 50 літрів з вентилем. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на крадіжку вказаною газового балону

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що його дії не будуть ніким помічені, шляхом вільного доступу пройшов з неогородженої сторони у двір ОСОБА_6 , звідки викрав пропановий газовий балон ємкістю 50 літрів з вентилем, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4219 від 20.11.2018 року, 377 гривень.

Вказаний балон належить бабусі ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме залишив для власного користування.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальний збиток у сумі 377 грн.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, уважає повністю доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 1 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, проживає один, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, у вчиненому кається.

З висновку судово психіатричної експертизи від 26.12.2018 № 681 вбачається, що ОСОБА_4 виявляє легку розумову відсталість, ускладнену психічними і поведінковими порушеннями внаслідок вживання алкоголю з шкідливими наслідками для організму. В період часу, відповідний діянню, що йому інкримінується, ОСОБА_4 за психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, не знаходився в тимчасово хворобливому розладі психічної діяльності. В цей час ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 2, а.с. 78 81).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, те, що завдані потерпілій збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого у неї майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статі 185 ч. 1 КК України, у виді громадських робіт, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Суд, дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважає за необхідне стягнути з нього в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 572 грн. 00 коп.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за статтею 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею громадські роботи на строк 120 (сто двадцять) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Речовий доказ у провадженні газовий балон ємкістю 50 літрів з вентилем, що зберігаються у потерпілої ОСОБА_9 , залишити у неї.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1