Справа № 296/3121/19
Ухвала
Іменем України

01 квітня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000536 від 02.02.2019 року відносно ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира 28 березня 2018 року надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за необхідне призначити справу до судового розгляду. Потерпіла підтримала думку прокурора. Захисники обвинуваченого, обвинувачений не заперечили, просять призначити судовий розгляд.

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступного.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК, немає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Корольовському районному суду м. Житомира. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Судове засідання необхідно проводити відкрито, колегіальним складом суддів.

Вирішуючи клопотання про виклик в судове засідання осіб для їх допиту, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, викликати свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Клопотань про витребування певних речей чи документів не надійшло.

Сторони не позбавлені права заявити повторні клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, і під час безпосередньо судового розгляду згідно положень ст.350 КПК України.

Згідно ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2019 р. ОСОБА_9 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою у АДРЕСА_1 , термін дії якого закінчується 02 квітня 2019 року.

Прокурор звернулася до суду із письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурором заначено наступне. На думку сторони обвинувачення, ризики, які враховувались судом при обранні першочергово 05.02.2019р. ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, з урахуванням того, що санкція статті 115 КК України передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також те, що обвинувачений усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від суду. ОСОБА_9 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому є підстави вважати, що схильний до вчинення повторних протиправних дій насильницького характеру. Інкримінований йому злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, відсутність в ході досудового розслідування пом`якшуючих обставин, в порядку ст. 66 КК України щодо обвинуваченого. Вважає, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є за доцільне змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти, без застосування застави, так як інкримінований йому злочин вчинено щодо потерпілого із застосуванням насильства.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечили у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з цілодобового домашнього арешту на тримання під варту, вказавши на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_9 , що унеможливлює перебування останнього в умовах СІЗО. В обґрунтування своїх доводів надали письмові заперечення та вказали, що прокурором в клопотанні не вказано жодних нових обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення, тому вказане клопотання не відповідає вимогам ст. 200 КПК України, даних та доказів того, що будь -які ризики, передбачені ст. 177 КПК України збільшились чи залишились немає. ОСОБА_9 має сім`ю, дітей, які належним чином можуть його забезпечити матеріально та утримати від вчинення будь яких правопорушень. Має постійне місце проживання та реєстрації, де виключно позитивно характеризується, раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, під час досудового слідства не надав жодних підстав вважати можливим, що він будь яким чином буде ухилятися від суду, від виконання процесуальних обов`язків, впливати на свідків, потерпілих. ОСОБА_9 на даний час потребує проходження медичного обстеження і лікування від отриманих ним травм.

Обвинувачений підтримав думку захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.ст. 176, 177 КПК України, законодавець дав вичерпний перелік загальних положень про запобіжні заходи та визначив мету і підстави їх застосування за наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, згідно з п.1, п.4, п.5 ч.1, ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

За п.2, п.4 та п.5 ст.178 цього Кодексу суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час розгляду клопотання про застосування або продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на час розгляду справі у суді не зменшилися, або існують нові, та застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, суспільну небезпеку правопорушення, в якому обвинувачується особа, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, обвинувачений одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований.

Суд приходить до висновку, що підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не вбачається, крім того, порушень домашнього арешту не було зафіксовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 331, 177, 178, 369 КПК України, ст.29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, прийняти до провадження та призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в колегіальному складі суддів у приміщенні зали засідань №5-К (каб.205) Корольовського районного суду м. Житомира на 11 годину 00 хвилин 5 квітня 2019 року.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, захисників, обвинуваченого, свідків згідно реєстру.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ) строком на 60 днів із забороною цілодобово залишати місце свого проживання, а саме по 30 травня 2019 року (включно).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки:

-прибувати до суду за його першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-заборонити ОСОБА_9 у будь-який спосіб спілкуватись зі свідками по справі.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2