Справа № 161/1274/19
Провадження № 1-кп/161/457/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000870, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 24.01.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Луцької РДА як одержувач компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги інваліду 1 групи, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 на початку вересня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території ставкового господарства, що в АДРЕСА_2 , яке знаходиться в оренді ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав драбину для надувних та каркасних басейнів вартістю 717,67 грн., два стільця для кафе з каркасом синього кольору вартістю 488,00 rpн., дерев`яну лавку з металевим каркасом вартістю 360,00 rpн., млин для перемолу зерна вартістю 2 000 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3565, 67 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в таємному викраденні чужого майна визнав повністю та, не оспорюючи фактичних обставин, суду дав показання, що на початку вересня 2018 року (точної дати та часу не пам`ятає) перебував на території ставкового господарства, що в с.Городище-2 Луцького району, де викрав речі вказані в обвинувальному акті (драбину, два сільця, дерев`яну лавку та млин). Кількості та вартості викраденого не заперечує. На даний час збитки частково відшкодовані, викрадене майно повернуто частинами на суму 1565,67 грн. (все, окрім млина, який він здав на металобрухт). У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у таємному викраденні чужого майна, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий (в порядку ст.89 КК України), вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, де, згідно характеристики сільського голови, характеризується позитивно, збитки частково відшкодовані шляхом повернення викраденого майна, вчинений ним злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина і мати інвалід 1 групи (згідно довідки №043236 серії ВЛН), тому суд, зважаючи також і на позицію потерпілого щодо суворої міри покарання, призначає покарання в межах санкції ст.185 ч.1 КК України, у виді громадських робіт.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до його участі у вчиненні злочину (ступеню вини), в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, а також того, що товарознавча експертиза №701 від 05.12.2018 року проведена в межах двох кримінальних проваджень (відносно різних обвинувачених).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, призначивши покарання - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Речові докази два дерев`яних стільця, дерев`яну лавку та драбину для басейну залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. судових витрат у справі за проведення товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1