Справа № 276/1205/18
УХВАЛА
іменем України

08 січня 2019 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 у м. Коростені Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України, -

встановив:

В Коростенському міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений перебуваючи на свободі, може впливати на потерпілих, свідків, переховуватись від суду, що свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сторона захисту захисник ОСОБА_4 вважає, що існують підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений не заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілі клопотання та думку прокурора підтримали, просили його задовольнити.

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, прийшов до наступного висновку.
За нормами ч.3 ст.315 Кримінального процесуального кодексу України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Практика застосування рішень Європейського суду з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання обвинуваченого під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , суд вважає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.
Враховуючи, що Європейський Суд з прав людини у справі "В. проти Швейцарії" зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру обвинуваченого, його моральних якостей, а тому проаналізувавши обвинувальний акт, суд зазначає, що ОСОБА_7 вперто не бажає ставити на шлях виправлення та вчинив низку умисних злочинів.
А тому, враховуючи вищевикладене у сукупністю з покаранням, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд вважає, що ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним і достатньо високим.
Зокрема ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисні злочини в період умовно-дострокового звільнення.
Крім того, судом враховано, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні.
З огляду на те, що в підготовчому судовому засіданні не встановлено жодних нових обставин, які б свідчили про відсутність раніше встановлених ризиків та необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити на 60 днів.

Також судом підстав для прийняття рішень, передбачених ст.314 ч.3 п.1-4 Кримінального процесуального кодексу України - не встановлено, тому підготовка до судового розгляду завершена і справу слід призначити до судового розгляду.

Отже на підставі викладеного вище і керуючись вимогами ст.ст.193 - 194, 196, 199, 316 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Судовий розгляд по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу Українипризначити на 14.30 год. 19 лютого 2019 року у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 Коростенського міськрайонного суду Житомирської області в одноособовому складі суду за участю учасників судового провадження.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів - до 08 березня 2019року включно.

Виклик учасників судового провадження у судове засідання - повторити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1