У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 181 000 000 005 59 від 14 червня 2018 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Яванського району Республіки Таджикистан, таджика, громадянина Республіки Таджикистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 181 000 000 005 59 від 14 червня 2018 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України, повернутий прокурору прокуратури міста Києва ОСОБА_5 .
Обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб - до 30 травня 2019 року включно.
Одночасно визначено запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.
Визначено ОСОБА_6 розмір застави достатньої для виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для прецездатних осіб, що складає 230.520 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (застоводавцем).
Ухвалено покласти на ОСОБА_6 у разі внесення застави певні обов`язки строком дії до 30 травня 2019 року.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд послався на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 та додатки до нього, не відповідають вимогам КПК України, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що до суду прокурором направлений обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, викладені українською мовою, а переклад обвинувального акта, в якому викладено формулювання обвинувачення зрозумілою обвинуваченому мовою, та реєстр матеріалів кримінального провадження - матеріали провадження не містять.
При цьому, хоча в матеріалах провадження наявна розписка про отримання ОСОБА_6 обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування з перекладом на російську та таджицьку мови, проте, вони без зазначення кількості аркушів даних документів і вказані документи не долучені до обвинувального акта.
Отже, як зазначено в судовому рішенні, оскільки стороною обвинувачення не дотримано визначної законом процедури здійснення обвинуваченому ОСОБА_6 перекладу всіх процесуальних документів мовою, якою він володіє, що є наслідком порушення його права на захист, суд і прийшов до висновку про неможливість призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року в частині повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 120 181 000 000 005 59 від 14 червня 2018 стосовно ОСОБА_6 , як таку, що не відповідає вимогам закону та є необґрунтованою.
Так, прокурор, з посиланням на приписи ч. 4 ст. 29 КПК України, якою регламентовано, що судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб, а судом першої інстанції не встановлено, чи надходили взагалі такі клопотання під час досудового розслідування.
Зазначає прокурор і про те, що ч. 4 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік документів, які мають бути додані до обвинувального акта, а надання суду інших документів до початку судового розгляду - забороняється.
А тому, як вказує прокурор, враховуючи передбачені ст. 337 КПК України положення, наведені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі недоліки обвинувального акта, не можуть бути перешкодою до призначення судового розгляду на підставі поданого суду обвинувального акта.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які заперечували проти апеляційних вимог прокурора, вважаючи рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору з підстав, викладених в ухвалі суду, законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Однак, дана вимога закону органом досудового розслідування не виконана.
Так, положеннями п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України закріплено право обвинуваченого користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача.
На підставі приписів ч. 1 ст. 29 КПК України, сторона обвинувачення складає процесуальні документи державною мовою.
Тобто, виходячи зі змісту норм кримінального процесуального закону, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та рішень Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні Ермі проти Італії, - інформація про звинувачення надається обвинуваченому мовою, яку він розуміє, якщо обвинувачений не володіє мовою, що використовується і не розуміє її, документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений мовою, зрозумілою обвинуваченому.
Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_6 є уродженцем Яванського району Республіки Таджикистан, таджик, громадянин Республіки Таджикистан, який не володіє українською мовою.
Водночас, матеріали провадження не містять обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 та реєстру матеріалів досудового розслідування, які викладені таджицькою чи іншою мовою, якою він достатньо володіє для розуміння суті обвинувачення, а тому, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
На дані висновки не може вплинути доводи апеляційної скарги прокурора про наявність розписки ОСОБА_6 про начебто отримання ним копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування з перекладом на російську та таджицьку мови, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування не видно про залучення до провадження перекладача, сама розписка складена російською мовою, і, водночас, даних про те, що ОСОБА_6 володіє російською мовою - не має, розуміння ОСОБА_10 змісту розписки - не посвідчено ні захисником, ні перекладачем.
Станом на 20 травня 2019 року прокурор жодній судовій інстанції обвинувальний акт в перекладі на таджицьку чи російську мови - не надав.
А тому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов ґрунтовного висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.
За наведеним, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 181 000 000 005 59 від 14 червня 2018 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 181 000 000 005 59 від 14 червня 2018 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України, повернутий прокурору прокуратури міста Києва ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3