Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/86/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2019 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаплище, Олександрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не одруженого, утриманців не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 такий, що не має судимості,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України строком на 60 днів, а саме: з 22 год. 30 хв. 21 лютого 2019 року до 22 год. 30 хв. 21 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Олександрійського районного відділення поліції Олександрійського ВП ГУ НП в Кіровоградській області майор поліції ОСОБА_9 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням, у кримінальному провадженні № 0000085, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ,підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначила, що в провадженні слідчого відділення Олександрійського районного відділення поліції Олександрійського ВП ГУ НП в Кіровоградській областізнаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 21 лютого 2019 року близько 14 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . В цей час у нього в гостях перебував ОСОБА_10 . Під час розпиття спиртних напоїв між ними виникла сварка, яка розпочалася на ґрунті неприязних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в ході якої ОСОБА_8 переслідуючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_10 два удари обухом сокири по голові, від яких останній впав на підлогу.
В подальшому ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 не менше 10 ударів лезом сокири по голові та тулубу, в результаті чого у громадянина ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження, а саме: рана в області тьмяної потиличної ділянки голови; рана в лівій тьмяно скроневій ділянці; дві рани в області вуха; в області нижньої щелепи, рана в області по зовнішній поверхні лівого променево зап`ясткового суглобу, численні рани в проекції лівої лопатки полігональної форми, які призвели до смерті останнього.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що серйозність висунутої підозри ОСОБА_8 , свідчить про його суспільну небезпеку, дані про особу підозрюваного та обставини кримінального провадження, свідчать, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його підзахисному обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що незаконність рішення слідчого судді полягає у тому, що воно не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки його висновки не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Також задовольняючи клопотання слідчого слідчий судця на підставі статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосуванню запобіжного заходу зобов`язаний був встановити, чи доводять надані сторонами, кримінального провадження докази обставини, які, зокрема, свідчать про:
1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею КПК України, і на які вказує слідчий;
2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слід зазначити, що в своєму клопотанні слідчий посилався на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення, при цьому на обґрунтування цих доводів слідчий не надав жодних доказів, які б досліджувались, а слідчий суддя в ухвалі своє рішення мотивує без посилання на будь-які докази.
Зазначає, що його підзахисний характеризується позитивно, є таким, що не має судимості, має міцні соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання.
На думку захисту ухвала слідчого судці не ґрунтується на будь-яких доказах.

Вислухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на те, що фактичні обставини кримінального провадження не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Також слідчий не надав жодних доказів на підтвердження ризиків, а слідчий суддя в ухвалі своє рішення вказав про наявність ризиків без посилання на будь-які докази.
Однак, доводи захисника про те, що фактичні обставини кримінального провадження не підтверджуються доказами - не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду оскільки. Як вбачається з ухвали слідчого судді в судовому засіданні, досліджено докази, а саме: протокол огляду місця події, протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.02.2019 р., протокол допиту свідка ОСОБА_14 . Вказані дані досліджені в судовому засіданні підтверджують обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри.
Разом з тим необхідно зазначити, що надання оцінки доказам та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу вимогами КПК України не передбачено.
Отже, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується дослідженими у суді першої інстанції доказами, при цьому вина ОСОБА_8 може бути встановлена виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті.
Крім того, не можуть бути задоволено доводи захисту стосовно обов`язкового наявності доказів на підтвердження ризиків, оскільки вимогами КПК України це не передбачено. При цьому виходячи із змісту ст. 178 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити лише вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
А тому, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність підозри у кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити нові кримінальне правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколом огляду місця події від 21.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.02.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.02.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.02.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.02.2019 року).

Кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України є закінченим, особливо тяжким, умисним злочином, посягає на найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі непоправні наслідки смерть людини.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, оскільки останній не працює, не військовозобов`язаний, не одружений, утриманців не має. Зазначене свідчить про те, що належна поведінка підозрюваного на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, тим самим не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, якою підозрюваному застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 дні, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2019 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України строком на 60 днів, а саме: з 22 год. 30 хв. 21 лютого 2019 року до 22 год. 30 хв. 21 квітня 2019 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_15 Ремез