справа № 489/3411/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/531/18
УХВАЛА
Іменем України

26 грудня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки до закінчення дії запобіжного заходу, продовженого попередньою ухвалою суду, неможливо закінчити розгляд кримінального провадження, а ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідка ОСОБА_6 не зменшилися та не змінилися.
На підтвердження ризиків прокурором вказано, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, не має місця роботи, неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що доводить наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Крім того, після повідомлення йому підозри та зобов`язання з`явитися до органу досудового розслідування не з`явися, у зв`язку із чим обвинувачений оголошувався в розшук. Також, він не пов`язаний постійним місцем проживання, міцними соціальними зв`язками, що дає достатні підстави вважати про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Також, з урахуванням особистості обвинуваченого, його судимостей, існує ризик впливу на свідка ОСОБА_6 , яка фактично є єдиним очевидцем вчиненого кримінального правопорушення та боїться обвинуваченого, так як останній залякував її з метою зміни показів.
Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували вказуючи на те, що про оголошення в розшук ОСОБА_3 нічого не було відомо, а до органу поліції він з`явився особисто, тому просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем проживання його сестри в м.Миколаєві.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, раніше неодноразово судимий, в т.ч. за вчинення злочинів пов`язаних із застосуванням насильства та заподіяння смерті іншій людині, у ході досудового розслідування переховувався від слідства, у зв`язку із чим оголошувався в розшук. Крім того, обвинувачений не працює та не має постійного джерела доходів. Також, судовий розгляд триває та в кримінальному провадженні не досліджено усі докази.
За таких обставин, з урахуванням особистості обвинуваченого, є доведеними наявність вказаних ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
Ризик впливу на свідка ОСОБА_6 суд вважає недоведеним, так як даний свідок вже допитаний судом та оцінку вказаному ризику надано судом раніше.
Враховуючи наведене, клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 23 лютого 2019 року (включно).
У задоволенні клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1