№559/2585/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року смт. Млинів, Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
головуючої -судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід секретаря судового засідання у кримінальному провадженні №0000570, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 03 липня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000570, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 03 липня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

До початку судового розгляду, 12 грудня 2018 року, надійшла заява обвинуваченню ОСОБА_4 про відвід секретаря судового засідання ОСОБА_2 .
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_4 посилається на те, що в журналі судового засідання за 03 травня 2018 року секретарем судового засідання зазначено, що він, обвинувачений, не заперечував стосовно призначення справи до судового розгляду, тоді як він, обвинувачений клопотав про відкладення підготовчого судового засідання.
Крім цього, 11 грудня 2018 року, під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_1 , йому, обвинуваченому, стало відомо про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє його клопотання про повторне повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК.

В судовому засіданні, 12 грудня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 вказану заяву підтримали та просили її задоволити.

Прокурор та представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 , а також потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , заперечували проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід секретаря судового засідання ОСОБА_2 , так як заява про відвід секретаря судового засідання не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального кодексу України.
Суд, дослідивши заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід секретаря судового засідання, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід секретаря судового засідання не підлягає до завдоволення з слідуючих підстав: частиною 1 статті 79 КПК України передбачено, що спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, експерт, секретар судового засідання не мають права брати участі в кримінальному провадженні та відводяться за підставами, передбаченими частиною першою статті 77 цього Кодексу, з тим обмеженням, що їх попередня участь у цьому кримінальному провадженні як спеціаліста, представника персоналу органу пробації, перекладача, експерта і секретаря судового засідання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не надав жодного об`єктивного доказу, який свідчив би про те, що секретар судового засідання ОСОБА_2 повинна бути відведена з підстав, зазначених в ч.1 ст.77 КПК України.

Так, зокрема, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений з технічним записом судового засідання не ознайомлювався та не подавав до суду свої зауваження щодо невідповідності запису в журналі судового засідання технічному запису судового процесу.

У відповідності до п.5 ч.4 ст.42 КПК України обвинувачений також має право ознайомлюватися з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду, і подавати щодо них свої зауваження.

На думку суду, в судовому засіданні не знайшла підтвердження заява обвинуваченого ОСОБА_4 щодо службової халатності відповідальних осіб апарату Млинівського районного суду щодо «пропажі» із справи клопотання про повторне повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК.

Судом з достовірністю встановлено, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000570, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 03 липня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України міститься клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повторне повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК, яке надійшло до Млинівського районного суду Рівненської області 03 травня 2018 року за вхідним номером №01-31/2277/18.
(а.с.257-261 т.2 судового провадження №0000570)

Частиною п`ятою статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначив, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, при визначенні наявності у відповідній справі підстав сумніватися в безсторонності певного судді чи суддів позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

У п.66, 67 рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, вбачається, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до вимог ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 3 ст.81 КПК України передбачено, що усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що заявлений відвід не містить належних та достовірних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу секретаря судового засідання ОСОБА_2 , що передбачені зазначеними нормами КПК України, і такі, під час розгляду заяви про відвід секретарю судового засідання, не були встановлені, а тому суд вважає, що вказана заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст.9, 42, 77, 79-81 КПК України, рішення Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України» ,
суд, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід секретаря судового засіданняОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000570, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 03 липня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1