Вирок
Іменем України

26.11.2018 р..Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши в залі суду в м. Львові судове засідання по кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_4 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Кам"янка Жовківського району, Львівської області,зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 ,будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія 2 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 - польова пошта НОМЕР_2 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», 22.06.2016 року близько 07 год. 00 хв. без будь - яких поважних причин самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , що дислокована у АДРЕСА_2 . 23 лютого 2017 року близько 8.00 год. 00 хв. ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , а вільний від військової служби час у період з 22.06. 2016 року до 23.02. 2017 року проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем , вчинене в умовах особливого періоду.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно самовільно залишив військову частину без поважних причин. Просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази,оскільки,за згодою учасників процесу,дослідження таких визнано недоцільним. У суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження,яким роз`яснено,що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.4 ст.407 КК України, так як він, будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину без поважних причин ,в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий , на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником АТО.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання відповідно до санкції статті,за якою кваліфіковано правопорушення, в межах, необхідних для досягнення вказаних цілей, у вигляді позбавлення волі .

Враховуючи обставини скоєння злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого,положення ст.50,65 КК України, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати ст.75 КК України , оскільки, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 1 ( один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_4 періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця праці та проживання.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1