ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5634/17
Провадження № 1-кп/210/262/18

"03" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження за № 0001306 від 15 травня 2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянин України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 14.05.2017 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на відстані 5 метрів від центрального входу до приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту між ним та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 діючи умисно наніс один удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого ОСОБА_6 перечепився через урну та впав. В ході подальшого конфлікту ОСОБА_4 підбіг з заду до ОСОБА_6 та обхопив його за тулуб обома руками, після чого здійснив кидок через себе внаслідок чого ОСОБА_6 впав на бетонне покриття задньою поверхнею тулубу та отримав тілесні ушкодження у вигляді: правобічний передній зчеплений вивих 4 шийного хребця, перелом остюкових відростків 3-4 шийних хребців, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 909 від 16.06.2017 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби згідно п.2.2.2 « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень », затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 та тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому дуги 2 шийного хребця, перелом нижньосуглобового відростка 2 шийного хребця, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 909 від 16.06.2017 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя згідно п.2.1.3 «е» « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив події, факти та обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, їх не оспорював. Зазначив, що 14 травня 2017 року приблизно о 01.00 годині знаходився з друзями за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна 46, біля караоке-бару «Чикаго». Пізніше заходивши до караоке бару, зустрівся на сходах з потерпілим, який був з дівчиною, обвинувачений зробив зауваження потерпілому, після чого у них виник словесний конфлікт. Після чого обвинувачений та потерпілий вийшли з приміщення на вулицю для з`ясування стосунків, в ході якого обвинувачений наніс один удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпілий перечепився через урну та впав, потім ОСОБА_4 підбіг з заду до ОСОБА_6 та обхопив його за тулуб обома руками, після чого здійснив кидок через себе внаслідок чого потерпілий впав на бетонне покриття задньою поверхнею тулубу. Пізніше приїхала швидка та поліція. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, попросив вибачення у потерпілого, та просив суворо його не карати. Цивільний позов визнав в частині матеріальної шкоди повністю, щодо моральної шкоди зазначив, що така сума є занадто великою для нього.

Потерпілий у судовому засіданні, зазначив, що 14 травня 2017 року приблизно о 01.00 годині відпочивав з друзями в караоке-барі по АДРЕСА_2 , співали пісні, вживали спиртні напої. Близько 02.00 години ночі 14.05.2017 року, потерпілий вийшов на вулицю з друзями покурити, і побачив, що у його знайомої ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 . Після чого обвинувачений вдарив дівчину долонею руки по обличчю, потерпілий зробив зауваження ОСОБА_4 , у зв`язку з чим виник конфлікт, обвинувачений наніс один удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя потерпілому., внаслідок чого потерпілий перечепився через урну та впав, потім ОСОБА_4 підбіг з заду до нього, обхопив його за тулуб обома руками і здійснив кидок через себе, внаслідок чого втратив свідомість, пам`ятає як його хтось ніс до туалету а потім вже як везли до лікарні. Зазначив, що йому призначено ІІ групу інвалідності. Обвинувачений не оплачував йому лікування, покарання просив призначити максимально суворе.

Крім показів обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав свою вину, потерпілого, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 зазначив, що має дружні стосунки з потерпілим. З обвинуваченим не знайомий. 14 травня 2017 року увечері відпочивав з потерпілим ОСОБА_6 та іншими друзями в караоке-барі «Чикаго», колишній кінотеатр «Сучасник», вживали спиртні напої, близько о 2.00-2.30 вночі потерпілий з дівчиною пішов на вулицю палити, згодом свідок також вийшов на вулицю, хотів їхати додому, побачив словесну перепалку обвинуваченого та потерпілого, після чого обвинувачений наніс удар потерпілому, потерпілий впав на підлогу, піднявшись після удару конфлікт з обвинуваченим продовжився, згодом обвинувачений підійшов до потерпілого сзаду, та перекинув його через себе, внаслідок чого потерпілий вдарився головою о бетон, та втратив свідомість. Викликав швидку та поліцію. Згодом обвинувачений із друзями перенесли потерпілого до приміщення. Свідок залишився чекати швидку та поліцію.
Допитана під час судового розгдяду свідок ОСОБА_7 зазначила, що 14 травня 2017 року увечері відпочивала з друзями ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в караоке-барі «Чикаго», вживали алкогольні напої. Близько о 2.30 вночі, разом з потерпілим виходила на вулицю палити, назустріч йшов обвинувачений ОСОБА_4 , який зробив зауваження, виник словесний конфлікт, вони вийшли на вулицю, після чого конфлікт продовжився, обвинувачений її вдарив долонею по обличчю, внаслідок чого вона впала. Після чого потерпілий зробив зауваження обвинуваченому, і в продовження конфлікту обвинувачений вдарив потерпілого, він впав. До неї підійшов її друг ОСОБА_10 , та вони пішли.

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_9 зазначив, що має дружні стосунки з потерпілим. З обвинуваченим не знайомий. 14 травня 2017 року увечері відпочивав з потерпілим ОСОБА_6 та іншими друзями в караоке-барі «Чикаго», колишній кінотеатр «Сучасник», вживали спиртні напої, близько о 2.00-2.30 вночі потерпілий з дівчиною пішов на вулицю палити, згодом свідок також вийшов на вулицю, побачив словесну перепалку обвинуваченого та потерпілого, після чого обвинувачений наніс удар потерпілому, потерпілий впав на підлогу, піднявшись після удару конфлікт з обвинуваченим продовжився, згодом обвинувачений підійшов до потерпілого сзаду, та перекинув його через себе, внаслідок чого потерпілий вдарився головою о бетон, та втратив свідомість.
Покази вищевказаних свідків є логічними, послідовними та взаємопов`язаними, що узгоджуються між собою.
Крім показів обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав свою вину, показів потерпілого та свідків, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду:
-протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 14 травня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 просить притягнути невідому особу, яка 14.02.2016 року біля входу в кінотеатр Сучасник по пр. Гагаріна, 46 в Металургійному районі м. Кривого Рогу завдала йому тілесних ушкоджень;
-витягом з кримінального провадження № 0001306 дата внесення 15.05.2017 року за заявою ОСОБА_6 ;
-протоколом огляду місця події від 31 серпня 2017 року, за участю понятих ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 ;
-випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 , з якої вбачається, що він знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.05.2017 року по 29.05.2017 року з діагнозом сполучена хребтово-спинномозкова травма, правобічний передній зчеплений вивих 4 шийного хребця, двобічний перелом дуги 2 шийного хребця, перелом нижньосуглобового відростка 2 шийного хребця праворуч, перелом остюкових відростків 3-4 шийних хребців. Струс спинного мозку. Операція 19.05.2017 року. ЗЧМТ;
-висновком експерта від 13 червня 2017 року № 990, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 малися сполучена хребтово-спинномозкова травма, правобічний передній зчеплений вивих 4 шийного хребця, двобічний перелом дуги 2 шийного хребця, перелом нижньосуглобового відростка 2 шийного хребця праворуч, перелом остюкових відростків 3-4 шийних хребців. Кількість прикладень фізичної сили не представляється можливим із-за відсутності судово-медичних даних, тілесні ушкодження в області шиї виникли від дії фізичної сили, більш всього, направленої по осі шийного відділу хребта. Виникнення всіх тілесних ушкоджень при падінні з височини власного зросту, а також при падінні з попереднім відштовхуванням малоймовірно. Судово-медичних даних про те, в якому положенні знаходився потерпілий в момент нанесення йому тілесних ушкоджень немає. Давність виявлення ушкоджень може відповідати 14 травня 2017 року. За своїм характером виявлений правобічний передній зчеплений вивих 4 шийного хребця, перелом остюкових відростків 3-4 шийних хребців відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби, двобічний перелом дуги 2 шийного хребця, перелом нижньосуглобового відростка 2 шийного хребця праворуч до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2017 року, в присутності понятих ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , в якому зазначено, що ОСОБА_6 впізнає на фото № 1 особу, який 14.05.2017 року спричинив йому тілесні ушкодження, за формою обличчя, носа, очей;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2017 року, в присутності понятих ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 , в якому зазначено, що ОСОБА_7 впізнає на фото № 3 особу, який 14.05.2017 року спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , за формою обличчя, підборіддя, очей;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.09.2017 року з фототаблицею, за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого потерпілий розповів та відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень 14.05.2017 року;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.09.2017 року з фототаблицею, за участю свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого свідок відтворив обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень 14.05.2017 року;
-висновком судово-медичної експертизи № 1702 від 05 жовтня 2017 року, відповідно до якої враховуючи анатомічну локалізацію і характер виявлених у потерпілого ушкоджень, дані за травмуючий предмет-можливо зробити підсумок, що механізм їх утворювання не суперечить судово-медичним даним отриманим під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, від 14.09.2017 року. Беручи до уваги дані за травмуючий предмет, кількість та анатомічні ділянки прикладення фізичної сили можливо зробити підсумок, що механізм їх утворення не суперечить судово-медичним даним отриманим під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 14.09.2017 року. Враховуючи локалізацію і характер у потерпілого ушкоджень, можливо зробити підсумок, що механізм їх утворювання не суперечить судово-медичним даним, отриманим під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 05.10.2017 року;
-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1702-990-176 від 09 листопада 2017 року, відповідно до якого тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_6 могли виникнути при механізмі, вказаному потерпілим під час проведення слідчого експерименту та не суперечить судово-медичним даним. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли виникнути при механізмі, вказаному свідком ОСОБА_17 , під час проведення слідчого експерименту та не суперечить судово-медичним даним. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли виникнути при механізмі, вказаному свідком ОСОБА_9 , під час проведення слідчого експерименту та не суперечить судово-медичним даним. Підозрюваний ОСОБА_4 під час слідчого експерименту вказав на механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 не в повному обсязі. Механізм спричинення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 найбільш вірогідно вказаний самим потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту;
Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, письмові докази, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, свідків, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не одружений, дітей на утриманні не має, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває.
Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст.121 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене, при цьому враховує, що обвинувачений вчинив умисний злочин небезпечний для життя потерпілого, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 отримав пожиттєву інвалідність, матеріальну та моральну шкоду потерпілому на даний час не відшкодовано, за вказаних обставин, виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.

Підстави для призначення покарання з урахуванням ст. 75 КК України, виходячи із обставин вчиненого кримінального правопорушення та тяжкості його наслідків, відсутні. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України також не вбачається.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.
Щодо заявленого цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на придбання лікарських засобів, препаратів, та матеріалів медичного призначення у сумі 16988,58 гривень, втраченого доходу, внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності у розмірі 54307,00 гривень, а також моральної шкоди у розмірі 400000,00 гривень.
Обвинувачений позовні вимоги в частині матеріальної шкоди визнав у повному обсязі. Загальна сума витрат на медичне обслуговування потерпілого склала 16988,58 гривень.
Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам, а також майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині матеріальної шкоди, з обвинуваченого підлягає стягненню матеріальна шкода на суму 16988,58 гривень, розмір шкоди встановлений в ході судового розгляду.
Також, потерпілим заявлено вимогу щодо стягнення з обвинуваченого втраченого заробітку внаслідок втрати загальної працездатності в сумі 54307,00 гривень, з наведеного в позові розрахунку вбачається, що потерпілий обраховує зазначену суму виходячи з розміру мінімальної заробітної плати в період з 14.05.2017 року по 31.12.2017 року - сумі 20800,00 гривень (6,5 місяців х 3200,00), в період з 01.01.2018 року по 01.10.2018 року 33507,00 гривень (9 місяців х 3723,00 гривні).
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
В даному випадку потерпілим суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що потерпілий на момент вчинення кримінального правопорушення працював, а також щодо підтвердження періоду непрацездатності. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.
Окрім цього, потерпілий просив стягнути з обвинуваченого моральну шкоду, розмір якої визначив в 400000,00 гривень. В обґрунтування моральної шкоди, зазначав, що внаслідок дій обвинуваченого він тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні, відчував фізичний біль, емоційний стрес, в подальшому був вимушений проходити стаціонарне лікування з оперативним втручанням, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж періоду лікування, та по теперішній час, і навіть у майбутньому він є непрацездатною особою, що тягне за собою погіршені можливості отримання прибутків, та призводить до зниження добробуту. Наслідки отриманої травми призвели до появи психосоматичних та психоемоційних змін.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду Українивід 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

Враховуючи викладені доводи потерпілого щодо заявлених вимог на відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що внаслідок дій обвинуваченого змінився уклад життя потерпілого, він дійсно відчуває тревогу та хвилювання за себе, змушений витрачати час на лікування та відновлення стану свого здоров`я. Моральна шкода потерпілому завдана незаконними винними діями ОСОБА_4 , які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із завданою шкодою. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими, вважає за необхідне задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 100000,00 гривень.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати, з дня набрання вироком законної сили ОСОБА_4 взяти під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати від дня його затримання в порядку виконання цього вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, паередбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 16988,58 (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 58 коп.), моральну шкоду у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень, а всього 116988,58 (сто шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 58 коп). В іншій частині вимог відмовити.
Речові докази відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0001306 від 15 травня 2017 року залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за 210/5634/17, провадження № 1-КП/210/262/18.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1