Провадження № 11-кп/4820/69/19
Категорія: ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185,
ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004313 від 03 липня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
25 листопада 2002 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 289, ст. 69, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
18 лютого 2003 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;
20 квітня 2006 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;
21 серпня 2006 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
06 травня 2010 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
12 листопада 2010 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
03 лютого 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до арешту строком на 3 місяці;
11 березня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільненого 26 січня 2018 року по відбуттю строку покарання;
24 липня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання :
за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки,
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового зарахування до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2018 року призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, залишено попередню - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахується з 26 вересня 2018 року.
Зараховано в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 03 липня 2018 року по 25 вересня 2018 року включно.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 1716 грн. за проведення НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області судової експертизи.
Вирішено питання речових доказів на підставі ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 протягом травня-липня 2018 року, повторно, вчинив ряд злочинів проти власності на території міста Хмельницького.
Так, 25 травня 2018 року близько 22 год. 15 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , під час розпиття спиртних напоїв помітив у гр. ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Самсунг», яким вирішив заволодіти.
В подальшому, вже 26 травня 2018 року близько 1 години 15 хвилин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, слідуючи за потерпілим по вулиці Проскурівського Підпілля, з метою його пограбування, підійшов ззаду до ОСОБА_10 , який в той момент розмовляв по мобільному телефону, шляхом ривка правою рукою, вирвав з правої руки потерпілого мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 2592 грн., в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар», який матеріальної цінності не представляє і на рахунку якого були відсутні кошти, відкрито заволодів викраденим, та, відштовхнувши ОСОБА_10 , покинув місце події.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2592 грн.

Крім того, 03 липня 2018 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 153/1, по вул. Південній, в м. Хмельницькому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що в даному будинку нікого не має і що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, проник на неогороджену по периметру територію будинковолодіння ОСОБА_8 , підійшов до вхідних дверей підвального приміщення будинку, де з метою вчинення крадіжки майна та шляхом збиття навісного замка, проник у підвальне приміщення. Знаходячись у зазначеному приміщенні, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна зрізав 15 метрів електричного кабелю синього кольору із маркуванням «ODESKABELF/UTPCUPVCINDOORCAT.6 250 MHZ 4 PrAWG 23 NPV 68% 150/IEC 11801 100 OHMk 2946/2014 88 m», вартістю 6 грн. 93 коп. за 1 метр, а всього на 103 грн. 95 коп., 12 метрів електричного кабелю чорного кольору із маркуванням «K 31 2010 BBГ-0,66 3Х2,5», вартістю 15 грн. 75 коп. за 1 метр, а всього на 189 грн., 28 метрів електричного кабелю чорного кольору із маркуванням «K 129 ВВГ НГ LS 3Х1,5 2010», вартістю 15 грн. 82 коп. за 1 метр, а всього на 442 грн. 96 коп., 26,5 метрів електричного кабелю чорного кольору із маркуванням «К 129 ВВГ НГ LS 3Х1,5 2010», вартістю 15 грн. 82 коп. за 1 метр, а всього на 419 грн. 23 коп., які, скрутивши у чотири окремі бухти, виніс з підвального приміщення та поклав перед входом до нього.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 сходами піднявся на 1-й поверх будинку, де в одній із кімнат помітив інше майно, яке також вирішив викрасти. Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив з кімнати крадіжку 6 закруток для риштування, вартістю 63 грн. 34 коп. за 1 штуку, а всього на 380 грн. 04 коп. та 6 карабінів до риштування, вартістю 61 грн. 38 коп. за 1 штуку, а всього на 368 грн. 28 коп., які виніс на сходи. В подальшому, винести все викрадене майно з будинку не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілим ОСОБА_8 , який під`їхав до будинку. Залишивши викрадене на місці злочину, ОСОБА_7 намагався втекти через вікно, однак був затриманий потерпілим на подвір`ї будинку. Таким чином, ОСОБА_7 не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просить вирок змінити, кваліфікацію вчиненого правопорушення з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України та виключити обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, врахувати пом`якшуючі обставини. Вважає, що судом помилково визнано його винуватим у вчиненні, злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки в основу доказової бази його вини у вчиненні саме грабежу, а не шахрайства, судом було взято показання потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , протокол впізнання та відеозапис слідчого експерименту. Однак, судом не враховано, його показання, що потерпілий, лише через добу, звернувся із заявою в поліцію про викрадення телефону, в якій не вказав про те, що він його штовхав чи відбирав телефон силою. Крім того, судом не дано оцінки, тій обставині, що потерпілий був допитаний слідчим через місяць, після написання заяви. Наголошує на тому, що лише скористався станом потерпілого, так як той був в стані алкогольного сп`яніння, взяв у нього телефон щоб зателефонувати та повернув його останньому, після чого провів, його додому, а телефон обміняв в ОСОБА_12 на інший, більш дешевий. Вважає, що його дії необхідно в цій частині перекваліфікувати на ч. 2 ст. 190 КК України. Зазначає, що вину у вчиненні замаху на крадіжку визнає повністю, частково визнає вину по заволодінні телефону, у своїх незаконних діях щиро кається.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та кваліфікацію дій за цим обвинуваченням, тому колегією суддів, в цій частині, вирок суду не переглядається.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості

ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, дав належну правову оцінку.

Доводи обвинуваченого, в апеляційній скарзі, про його невинуватість у вчиненні, грабежу, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і є безпідставними.

Так, обвинувачений показав, що, перебуваючи 25 травня 2018 року близько 22 години 15 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_2 , під час спілкування та розпиття спиртних напоїв з потерпілим, побачив у нього мобільний телефон марки «Самсунг», яким пізніше незаконно заволодів і тієї ж ночі продав цей телефон знайомому ОСОБА_12 .
За показаннями потерпілого ОСОБА_11 , він 25 травня 2018 року познайомився з ОСОБА_7 , з яким спільно розпивали спиртні напої, в процесі чого обвинувачений попросив у нього телефон, щоб комусь зателефонувати, потім його повернув. Коли він йшов додому, обвинувачений був поззаду нього. Проходячи близько 1 години 15 хвилин по вулиці Проскурівського Підпілля, він знову розмовляв по телефону та тримав його в правій руці. В цей час, ОСОБА_7 ззаду підійшов до нього, вирвав з рук мобільний телефон, штовхнув його плечем та втік. Пізніше викрадений телефон був виявлений у іншого хлопця, якому ОСОБА_7 його продав.
Крім того, винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні цього злочину, підтверджується іншими об`єктивними даними:
При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками, про що свідчать дані відповідного протоколу від 18 червня 2018 року, потерпілий впізнав на фотознімку за № 2, на якому зображений обвинувачений, особу, яка незаконно заволоділа його мобільним телефоном.
Під час слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі від 30 липня 2018 року та на диску з відеозаписом проведення даної слідчої дії, потерпілий ОСОБА_11 детально розповів про обставини вчинення злочину, показав місце та механізм, за яким ОСОБА_13 відкрито заволодів його мобільним телефоном.
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_12 , під час нічної роботи, в кіоску, в центрі міста Хмельницького, 26 травня 2018 року, він придбав у ОСОБА_7 мобільний телефон «Самсунг», який, як пізніше виявилось, був краденим.
При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками, про що свідчать дані відповідного протокола від 15 червня 2018 року, свідок ОСОБА_12 впізнав на фотознімку за № 3, на якому зображений обвинувачений, особу, у якої придбав мобільний телефон «Самсунг».
Вартість викраденого мобільного телефона «Самсунг» моделі GT 19200 / SEK / об`єктивно підтверджується відповідним висновком судової товарознавчої експертизи.
Причетність ОСОБА_7 до вчиненого цього злочину також підтверджується самим речовим доказом мобільним телефоном «Самсунг», який в подальшому був переданий на відповідальне зберігання потерпілому, що стверджується відповідною розпискою ОСОБА_11 .
Дані докази узгоджуються з іншими наведеними письмовими і речовими доказами по справі, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав ставити їх під сумнів. Крім цього, сам обвинувачений в суді визнав, що належним потерпілому телефоном заволодів незаконно і, через короткий проміжок часу, розпорядився ним на власний розсуд.
При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного його вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_7 , під час судового розгляду не встановлено.

Ці, та інші, наведені у вироку докази, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, є правильною.

Колегія суддів не вбачає обставин, які б давали підстави сумніватись у правдивості показань потерпілого ОСОБА_11 , не наводить таких і обвинувачений.

Твердження ОСОБА_7 про те, що доказами його вини у вчиненні саме грабежу, а не шахрайства, судом було визнано лише показання потерпілого, свідка, протоколи впізнання та відеозапис слідчого експерименту та не було взято до уваги його показання є безпідставними, оскільки, сукупність досліджених судом доказів підтверджує вчинення обвинуваченим саме грабежу, а не шахрайства, на що є посилання в апеляційній скарзі.

Покарання за злочини, у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_7 призначено у відповідності до положень ст.ст.65, 70 КК України та у межах санкцій ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи таке покарання, судом враховані фактичні обставини справи, особа обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, судом враховано, що ОСОБА_7 вчинив нові умисні злочини, маючи судимості за умисні злочини не тільки за злочини проти власності, а і за злочини проти життя та здоров`я особи, проти безпеки руху, що визнається рецидивом злочину та обтяжує покарання обвинуваченому, на що є посилання в апеляційній скарзі.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому, судом встановлено не було, не вбачає таких і колегія суддів.
Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4