Справа №212/52/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002173 від 30.07.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда 2 групи, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2018 року, близько 00 години 14 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Тихвінська в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше йому незнайому дівчину ОСОБА_6 , яка прямувала до місця свого мешкання, в цей час у ОСОБА_3 , виник намір вчинити розбійний напад з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь.

Того ж дня, близько 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливого мотиву, напав ззаду на ОСОБА_6 , схопив її рукою, прикривши долонею рот останньої, після чого, з силою потягнув потерпілу до кущів, розташованих біля дитячого садку № 26 по вул. Тихвінська, 1 в Покровському районі м. Кривого Рогу, де потерпіла ОСОБА_6 побоюючись за своє життя, почала чинити опір.

В свою чергу, ОСОБА_7 для того щоб припинити опір потерпілої, з силою штовхнув ОСОБА_6 , від чого остання впала на спину, ОСОБА_3 продовжуючи реалізувати злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливого мотиву, застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося в нахилі над нею, та нанесені 3 ударів кулаком в ділянку обличчя потерпілої ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 реалізуючи злочинний намір, дістав з зовнішньої правої кишені піджаку в який був одягнений, заздалегідь підшукане знаряддя вчинення злочину, а саме предмет схожий на ніж та демонструючи його лезо потерпілій ОСОБА_6 , тим самим подавляючи волю та супротив потерпілої, став погрожувати застосуванням насильства, небезпечного для її життя і здоров`я, виражаючи в такий спосіб серйозність своїх намірів, зажадав, щоб потерпіла ОСОБА_6 надала йому грошові кошти.

Потерпіла сприйнявши погрозу ОСОБА_3 застосувати насильство, як реальну, побоюючись за свої життя та здоров`я, підкорилась його незаконним вимогам та віддала останньому грошові кошти в сумі 2000 гривень, після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна майнова шкоду на загальну суму 2000 гривень та тілесні ушкодження у вигляді: синці навколо лівого ока, в виличній області ліворуч, в області діафрагми нижньої щелепи по серединній лінії, по задньо-внутрішній поверхні верхньої та нижньої третини лівого плеча, по передній поверхні верхньої третини лівого плеча, по задньо-внутрішній поверхні верхньої третини правого плеча, по передньо-зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, по внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, по передній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, садно на лобі праворуч, подряпини по зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, по внутрішній поверхні нижньої третини лівого стегна, по передній поверхні лівого колінного суглоба, по передньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівої гомілки, по передній поверхні верхньої та нижньої третини правого стегна, правого колінного суглоба та верхньої третини правої гомілки, по передньо-пахвовій лінії ліворуч по краю реберної дуги. Вказані тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 1339 від 13.09.2018, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого, додав, що не може пояснити причину скоєння злочину так як перебував під дією алкоголю та наркотиків. Зазначив, що він завдавав удари потерпілій та заволодів її грошима, які були вилучені під час досудового розслідування. Пояснив, що після обрання запобіжного заходу домашнього арешту він переховувався від органів досудового розслідування та його було оголошено у розшук. Просив строго не наказувати.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ст.187 ч. 1 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує досудову доповідь органу пробації, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, під час досудового розслідування передував у розшуку, визнав вину в пред`явленому обвинуваченні в повному обсягу, розкаявся, також судом приймається до уваги думка потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, яка викладена у заяві від 25.01.2019 року, та те що обвинувачений є інвалідом 2 групи, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1997 року.

По кримінальному провадженню проводились судово-психіатрична експертиза, за висновком №249 від 17.12.2018 ОСОБА_3 будь-якими хронічними психічними захворюваннями, недоумством у період часу вчинення інкримінованого йому правопорушення та на теперішній час не страждав та не страждає, виявляв органічний розлад особистості, ускладнений епізодичними вживанням алкоголю, опіоїдів, психостимуляторів, канабіоїдів без синдрому залежності, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання лише у виді позбавлення волі. Суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України наявні підстави для скасування арешту майна. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Запобіжний захід обраний обвинуваченому у кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання 10 грудня 2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - залишити у вигляді тримання пі д вартою.

Скасувати арешт на майно, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року (справа № 212/5596/18, 1-кс/212/1780/18).
Речові докази:

-грошові кошти в сумі 1900 гривень, які передано потерпілій ОСОБА_6 - залишити в її розпорядженні;

-мобільний телефон «Астро» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ,ІМЕІ2: НОМЕР_2 , сім карта оператору мобільного зв`язку «київстар», з цифровим написом НОМЕР_3 ; - футболку брудно-білого кольору, штани сірого кольору, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області передати власнику ОСОБА_3 ;

-ножиці металеві, предмет схожий на розкладний «пірочинний» ніж з рукояткою чорного кольору, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта на користь держави у сумі 715, 00 гривень.

Вирок може бути оскаржений в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1