Справа № 604/950/18
провадження № 1-кп/598/52/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000170 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого:

- 08.12.1998р. вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.81 КК України (в редакції 1960р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 15.01.1999р. вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області за ч.1 ст.206, ст.42 КК України (в редакції 1960р.) до 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 02.06.2003р. вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 28.05.2004р. вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22.11.2011р. вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 15.05.2012р. вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.185. ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.10.2014р. умовно-достроково на 1 рік та 25 днів;

за ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

03 липня 2018 року приблизно о 18 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні залу очікувань залізничного вокзалу, що в смт.Підволочиськ Тернопільської області, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia» модель «РМ 1133», що знаходився в джинсовій куртці, яка лежала на дерев`яній лавці та належить ОСОБА_5 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 240 грн..
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся і повністю підтвердив обставини вчинення ним вказаної крадіжки викладені в обвинувальному акті. Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.
Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.
Обираючи ОСОБА_4 покарання суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вважає необхідним призначити його у виді позбавлення волі, врахувавши при цьому такі пом`якшуючі його вину обставини як те, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Суд, враховуючи такі пом`якшуючі покарання обставини як те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, відсутність до нього претензій з боку потерпілого, те, що він в даний час проходить реабілітацію в реабілітаційному центру с.Болязуби Збаразького району Тернопільської області, вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому при цьому іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України.

Речові докази по справі повернути потерпілій ОСОБА_5 ..

Стягнути з обвинуваченого судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази по справі. а саме мобільний телефон марки «Nokia» модель «РМ 1133», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 повернути останній, як власниці.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 572 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні) вартості проведеної судово-товарознавчої експертизи № 6-671/18 від 28.08.2018 року.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний Тернопільської області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1