Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
467/1260/18: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти власності; Грабіж.
Надіслано судом: 24.04.2019. Зареєстровано: 25.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 25.04.2019.
Дата набрання законної сили: 25.05.2019
Номер судового провадження: 1-кп/467/33/19
Справа № 467/1260/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000349 від 22 липня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Доманівського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, освіта повна середня, не одруженого, зі слів військовослужбовець за контрактом АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 21 липня 2018 року орієнтовно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом з особою, відносно якої кримінальне провадження закрите, знаходячись в смт. Костянтинівка, Арбузинського району Миколаївської області, вступили у злочинну змову з метою таємного викрадення майна з території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Реалізуючи спільний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 разом з особою, відносно якої кримінальне провадження закрите, прийшли до огородженої ділянки городу домоволодіння ОСОБА_6 .

Переконавшись, що їх діями ніхто не спостерігає, особа, відносно якої кримінальне провадження закрите, залишилася чекати зовні огородження, а ОСОБА_4 переліз через огородження на територію городу домоволодіння ОСОБА_6 , де взяв та просунув під огородженням на зовні металеву трубу довжиною 2 м 6 см діаметром 100 мм., три арматурних прута довжиною 2 м, діаметром 16 мм., що належать ОСОБА_6 , після чого покинув територію городу домоволодіння.

Вказані вище дії ОСОБА_4 з особою, відносно якої кримінальне провадження закрите, були помічені ОСОБА_6 .

З метою припинення дій, направлених на викрадення її майна, ОСОБА_6 звернулася до ОСОБА_4 та особи, відносно якої кримінальне провадження закрите,та попросила їх повернути майно, однак останні усвідомлюючи, що їх злочинні дії помічені ОСОБА_6 , відкрито продовжуючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, довели всі вищевказані дії до кінця, взяли в руки металеву трубу, три арматурних прута ОСОБА_7 та покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, та показав суду, що дійсно в обідній час 21 липня 2018 року, він та особа, відносно якої кримінальне провадження закрите, вирішили таємно викрасти майно з території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , тому прийшли до огородженої ділянки городу домоволодіння ОСОБА_6 , де їх ніхто не бачив. Особа, відносно якої кримінальне провадження закрите, залишилася чекати за межами огородження, а він переліз через огородження на територію городу домоволодіння ОСОБА_6 , де взяв та просунув під огородженням на зовні металеву трубу довжиною 2 м 6 см діаметром 100 мм., три арматурних прута довжиною 2 м, діаметром 16 мм., після чого покинув територію городу домоволодіння. Їх дії помітила ОСОБА_6 та попросила повернути майно, однак вони взяли в руки викрадене майно, що належало ОСОБА_6 та покинули місце вчинення злочину. Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, пробачила його (а.с. 83). Змінене прокурором обвинувачення відносно ОСОБА_4 підтримала та відмовилася підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, міру покарання просила призначити на розсуд суду (а.с. 199).

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положеньКримінального Кодексу України.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- протокол прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину від 21 липня 2018 року;

- довідку про реєстрацію заяви потерпілої ОСОБА_6 про вчинення злочину

- довідку ПП "Жадор" про те, що вартість 1 кг брухту чорного металу складає 5 грн.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною,що пом`якшуєпокарання обвинуваченогоОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд вважає визнання вини.

Обставин,що обтяжуютьпокарання обвинуваченогозОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає разом із матір"ю, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті є сприятливою та обвинувачений має належні соціальні зв`язки, його молодий вік, те, що він є учасником бойових дій, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, який розкаюється у вчиненому та готовий нести покарання за вчинення кримінального правопорушення, що таке визначає його ставлення до вчиненого, незначний розмір завданої потерпілій матеріальної шкоди, досудову доповідь органу пробації щодо ОСОБА_4 , на обліку в Арбузинському МРВ не перебуває, суд враховує також позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання та думку потерпілої, яка пробачила обвинуваченого, тому суд вважає, що для його виправлення і перевиховання можливо призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України в умовах контролю за його поведінкою згідно ст. 76 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В даномукримінальному провадженнісудові витративідсутні.Речових доказів не має.

Цивільний позов не пред`являвся. Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України та зважаючи, що підстави, які були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час постановлення вироку відпали, а підстав для продовження чи зміни запобіжного заходу не встановлено, він не засуджується до реального відбуття покарання, суд вважає за необхідне скасувати обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання зіспитовим строкомна 2(два)роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .

Відповідно доп.п.1,2ч.1,п.2ч.2ст.76КК Українипокласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний західобраний відносноОСОБА_4 у видітримання підвартою скасувати,звільнившиОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Врахувати ОСОБА_4 у період відбування покарання його перебування у СІЗО м. Миколаєва з 08 квітня 2019 року по 24 квітня 2019 року

Речові докази:металеву трубу довжиною 2 м 6 см діаметром 100 мм., три арматурних прута довжиною 2м, діаметром 16 мм., які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 повернути ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...