Ухвала
Іменем України
25 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 295/6503/17
провадження № 51-763ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 31 січня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його клопотання про звільнення від відбування покарання за вироком Запорізького обласного суду від 22 січня 1999 року за пунктами «б, г, ж» ст. 93, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 193, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) у зв`язку із відсутністю підстав.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 31 січня 2019 року зазначену ухвалу районного суду залишено без змін.
Як убачається з касаційної скарги, засуджений ставить питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту наданих судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України.

Частиною 5 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що ухвали апеляційного суду, постановлені за результатом перегляду ухвал місцевих судів, які стосуються вирішення питань щодо порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають, оскільки таке оскарження не передбачене у цій же статті кодексу.
Такі ухвали не можуть бути віднесені до ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, оскільки згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України поняттям кримінальне провадження охоплюється досудове розслідування і судове провадження, а п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Таким чином, вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не відноситься до стадій кримінального провадження, а тому ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, а також те, що зазначені ухвали не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, то вони не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 31 січня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3