ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/557/19 Справа № 202/2414/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000322 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 06 квітня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - скасувати.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не була надана належна оцінка тому, що слідчим були порушені вимоги кримінального процесуального закону щодо звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу, а саме: - підозра не конкретна, відсутня дата погодження з прокурором; - відсутні докази належності вилучених предметів до розряду вибухових речовин або боєприпасів висновок експерта; - слідчий самостійно, без будь-якої експертизи, визнає вилучені предмети за боєприпаси; - посилання на протокол огляду від 18.02.2019 року та довідку, які в матеріалах провадження відсутні та в судовому засіданні не досліджувались; - обшук проводився у кримінальному провадженні за ст. 307 КК України, розпочатому 18.10.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_7 збуває наркотичні засоби, але при обшуку знайдені лише предмети схожі на гранати, при цьому обшук проведено після 5 місяців розслідування, та майже місяць після отримання ухвали суду на обшук; - відсутність обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлення обставин, передбачених ст.178 КПК України, та неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу; - в рапорті є посилання на покази ОСОБА_7 , які останній не надавав.
Вказує на те, що при затриманні ОСОБА_7 , йому був призначений захисник через центр вторинної правової допомоги, однак обрання запобіжного заходу відбувається без його участі.
Посилається на те, що слідчим суддею повинно було бути досліджено й сам момент затримання підозрюваного в розумінні ст.209 КПК України.
Зазначає, що посилання слідчого судді в ухвалі на протокол огляду місця події є неприпустимим, оскільки він в суді не досліджувався, жодних показів свідків, голови гаражного кооперативу, тощо не надано.
В ухвалі слідчого судді відсутнє, яким чином визначена обґрунтованість підозри, при тому, що відсутній висновок експерта про те, що вилучені предмети є вибуховими речовинами.
Посилання слідчого судді на те, що підозрюваний визнав себе винним є неприпустимим у розумінні ч.5 ст.193 КПК України.
Обгрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу будується лише на припущеннях, та нічим не підтверджується.
Визначений слідчим суддею розмір застави також є необґрунтованим, оскільки статки ОСОБА_7 не досліджувались, міцність соціальних зв`язків та здоров`я також.
Вказує на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується позитивно, має на утриманні дружину та малолітню дитину, 2018 року народження, також він є інвалідом дитинства 3 групи.
Зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що клопотання не містить жодного документу, який би свідчив про наявність вказаних у ньому ризиків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підозра є необґрунтованою, при цьому слідчий суддя не врахував того факту, що органом досудового розслідування не надано належних доказів щодо умисних дій ОСОБА_7 , в інкримінованому йому злочині.
Також, прокурором не доведено наявність ризиків, а саме переховування підозрюваного та знищення, приховування та спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час речові докази знаходяться у органів досудового розслідування.
Зазначає, що при розгляді клопотання слідчого не було проведено експертизи щодо вилучених предметів схожих на боєприпаси, що є порушенням КПК.
Також органами досудового розслідування було порушено право ОСОБА_7 на правову допомогу, оскільки захисник не був повідомлений про слідчі дії, а слідчий суддя у цьому не пересвідчився.
Вказує на те, що органом досудового розслідування не надано належних доказів наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 06 квітня 2019 рокубуло задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 12.58 годин 02.06.2019 року включно, а також визначено заставу у розмірі 153 680 грн..

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення врахував існування обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, виходячи з того, що ОСОБА_7 , підозрюється у скоєні тяжкого злочину, не працює і не має законного джерела доходу, та з урахуванням викладеного дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, підозрюваного та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг захисників не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема:- протоколом обшуку приміщення гаражу від 04.04.2019 року, який підписаний ОСОБА_7 без зауважень; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 05.04.2019 року, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Таким чином, доводи захисників щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочину, відсутності доказів, висновку експертизи, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування, у зв`язку з чим посилання захисників на відсутність доказів не заслуговують на увагу.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_7 , підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, крім того, як встановлено слідчим суддею, у Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області перебувають два обвинувальні акти щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, також підозрюваний будучи особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, знов підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення.
Таким чином, доводи апеляційних скарг захисників щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки ризики, вказані у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює та не має законного джерела доходу та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Посилання захисника ОСОБА_9 на те, що ОСОБА_7 не має наміру знищення, приховування та спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки зазначений ризик не був врахований судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується позитивно, має на утриманні дружину та малолітню дитину, 2018 року народження, також він є інвалідом дитинства 3 групи, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження захисників про те, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 було проведено без участі захисника, є таким, що не може бути взяте до уваги, оскільки згідно технічного запису цього судового засідання, підозрюваний не заперечував розглядати клопотання слідчого без участі свого захисника, крім того, надав відповідну письмову заяву (а.п. 37), зміст якої не свідчить про відмову від захисника, а підтверджує згоду ОСОБА_7 на розгляд клопотання у відсутність захисника.
Доводи захисника ОСОБА_8 про безпідставність посилання слідчого судді на визнання підозрюваним себе винним, не можуть бути взяті до уваги, оскільки висновки слідчого судді не грунтуються на вказаних обставинах.
Посилання захисника щодо іншого часу затримання, у зв`язку з проведеними обшуками, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст.236 КПК України, слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.04.2019 року (а.п. 12), ОСОБА_7 фактично затримано 04.04.2019 року о 12.58 годин, біля гаражного приміщення № НОМЕР_1 навпроти будинку № 10 по вул. Садовій у м. Синельникове Дніпропетровської області (а.п. 13), що не заперечувалось підозрюваним та його захисником, які без зауважень та доповнень підписали вказаний протокол.
Доводи щодо недослідження слідчим суддею матеріалів клопотання спростовуються журналом судового засідання та технічним записом, на якому зафіксовано судове провадження.
Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що слідчим суддею необгрунтовано визначено розмір застави, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки при визначенні розміру застави слідчим суддею враховано обставини та тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , крім того, підозрюваний сплатив заставу та на час апеляційного перегляду щодо нього діє запобіжний захід - застава.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 06 квітня 2019 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 06 квітня 2019 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3