Справа № 489/330/19
Кримінальне провадження №1-кп/489/408/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0004074 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р. Азербайджан, громадянина р. Азербайджан, із неповною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На початку липня 2018 року (точної дати під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_6 являючись громадянином Республіки Азербайджан, з метою не перетину державного кордону України, перебуваючи на території Російської Федерації, всупереч міграційному законодавству, надав невстановленій в ході досудового розслідування особі належний йому закордонний паспорт Республіки Азербайджан, серії НОМЕР_1 виданого 22.08.2017р. з метою внесення недостовірних відомостей до офіційного документу, де останньому було поставлено завідомо підроблені відбитки штампів про перетин державного кордону України, а саме: в`їзд - "Україна 13 07 18 05, 130 Гоптівка 630800", виїзд - "Україна 13 07 18 05, 130 Гоптівка 630800".

02.09.2018р. ОСОБА_6 через пункт пропуску "Гоптівка" прибув до України та перебуваючи на законних підставах, 10.10.2018р. знаходячись в оперативно-розшуковому відділі Державної прикордонної служби України, розміщеного за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 1 Д, в ході проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю виконанням законодавства в міграційній сфері, надав співробітнику оперативно-розшукового відділу Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 належний йому закордонний паспорт Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 виданого 22.08.2017р. із завідомо відомими недостовірними даними, а саме: підробленими відбитками штампів: в`їзд - "Україна 13 07 18 05, 130 Гоптівка 630800", виїзд - "Україна 13 07 18 05, 130 Гоптівка 630800" про перетин державного кордону України.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №518 від 23.11.2018р., два відбитки штампів "Україна 13 07 18 05, 130 Гоптівка 630800" у верхній частині на 50-й сторінці паспорту громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нанесені не штампом "Україна 13 07 18 05, НОМЕР_2 ".

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 358 КК України.

10.10.2018р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження №0004074 у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, яке було кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 18 січня 2019 року, згідно умов даної угоди ОСОБА_6 та прокурор Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 дійшли згоди щодо всіх істотних умов для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358 КК України. ОСОБА_6 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Дана угода була укладена в присутності захисника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та перекладача - ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норми КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, беззастережно визнає себе винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, дав згоду на застосування узгодженої міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам, встановленим ст. 472 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в затверджені угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, ст. 473 КПК України.

Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд в ході розгляду угод перевіряє їх на відповідність вимогам, встановленим ст. ст. 471, 472 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів в кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Відповідно до пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам

Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид та міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому визначена в угоді є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому та передбачені ст. 67 КК України відповідно до змісту угоди не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягнення витрати пов`язані з проведення експертизи в сумі 1144,00грн.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 472, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 18 січня 2019 року про визнання винуватості в межах кримінального провадження №0004074 між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України і призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі ГУ ДКСУ в Миколаївській області процесуальні витрати у зв`язку з проведенням експертизи №518 від 23.11.2018р. в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири гривні) 00 копійок.

Речові докази,

-паспорт громадянина Республіки Азербайджан, серії НОМЕР_1 , виданий 22.08.2017р. - повернути ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 та ст. 424 КПК України, та те, що вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджено сторонами, а також без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, протягом 30 днів з дня проголошення до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1