Справа №591/7177/18 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-сс/816/78/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бугрувате Сумської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 255 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000348 від 03 червня 2018 року, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП в Сумській області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 255 КК України.

25 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_5 , задоволено, застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.03.2019 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовлено за необґрунтованістю.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення з під варти ОСОБА_7 на підставі ст. 206 КПК України відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій посилаючись упередженість оскаржуваної ухвали, просив її скасувати, вирішити питання щодо негайного звільнення з під варти ОСОБА_7 на підставі п. 1 ч. 5 ст. 206 КПК України, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

У своїх доводах вказує на те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 289 та ч. 1 ст. 263 КК України були предметно розглянуті під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 13 липня 2018 року слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми. Вважає, що оголошена ОСОБА_7 підозра за ч. 1 ст. 255 КК України є передчасною та такою, що викликає сумніви, з огляду на те, що відповідно до витягу ЄРДР по кримінальному провадженню №0000348 від 03 червня 2018 року, матеріали з УСБУ в Сумській області надійшли 22.01.2019 року, о 07 год. 41 хв. дані відомості були винесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а о 09 год. 17 хв. 22.01.2019 року в м. Охтирка було вже оголошено про підозру ОСОБА_7 письмове повідомлення складалося із 12 друкованих аркушів. В захисника виникли сумніви щодо спроможності здійснити вказані дії за такий короткий проміжок часу.

Вказує, що відразу після повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, слідчим ОСОБА_9 було повідомлено, що ОСОБА_7 затримується в порядку ст. 208 КПК України, після чого почався обшук в помешканні підозрюваного. На прохання захисника підозрюваного скласти прокол затримання, слідчий відмовив з посиланням на те, що даний протокол буде складено в м. Суми. На запитання захисника про причину затримання, слідчий не міг відповісти.

Зазначає, що на час затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, не скоював кримінальних правопорушень та не готувався до їх вчинення, останнє кримінальне правопорушення було вчинено 09.12.2018 року.

Стверджує, що на неправомірність затримання ОСОБА_7 вказує також і та обставина, що останній інкримінований йому злочин був вчинений 09.12.2018 року, тоді як затримання відбулось 22.01.2019 року. У протоколі про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відсутня конкретна інформація, щодо підстав затримання, наявності обставин щодо можливості застосування ст. 208 КПК України для затримання ОСОБА_7 .

Вказує також на те, що у правоохоронних органів була можливість та час для проведення затримання ОСОБА_7 відповідно до вимог закону, з попереднім отриманням ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання підозрюваного.

Вважав за необхідне повідомити, що відповідно до наданих доказів стороною обвинувачення, на час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , не було надано доказів щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах. На час вчинення кримінальних правопорушень, які мали місце 15.12.2018 року та 09.12.2018 року відносно ОСОБА_7 діяв запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та не міг фізично перебувати в вказаних місцях. Більш того, з моменту застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу 13.08.2018 року ним не допускались порушення встановлених судом обмежень.

На переконання захисника, до підозрюваного ОСОБА_7 можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив негайно звільнити ОСОБА_7 з під варти, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги захисника та просив її задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження в провадженні СУ ГУНП в Сумській області, перебуває кримінальне провадження № 0000348 від 03 червня 2018 року в якому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 255 КК України.

А саме, органи досудового слідства 22 січня 2019 року повідомили ОСОБА_7 про підозру у вчиненні таких дій: те що він не пізніше початку 2018 року в м. Охтирка, створив злочинну організацію для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. Протягом травня-червня 2018 року в м. Охтирка із погрозою застосування насильства вчиняв дії, пов`язані з організацією та вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в сумі 2000 грн. У червні 2018 року в м. Охтирка, діючи у складі злочинної організації, із застосуванням насильства незаконно заволодів автомобілем Фольскваген Гольф, що належить ОСОБА_12 . У липні 2018 року із погрозою застосування тяжких тілесних ушкоджень організував вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 в сумі 500 доларів США та 27 тис. грн. за повернення автомобіля. У липні 2018 року придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю. У грудні 2018 року в м. Охтирка організував розбійні напади із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, на потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , чим було завдано матеріальну шкоду потерпілим.

22 січня 2019 року о 09 год. 17 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.ст. 208-211 КПК України (а.с. 62-64).

24 січня 2019 року до Зарічного районного суду м. Суми із клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою звернулась старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 (а.с. 1-12), яке ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2019 року було задоволено, застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.03.2019 року включно. У задоволенні клопотань сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу та про звільнення з під варти ОСОБА_7 , на підставі ст. 206 КПК України, відмовлено за необґрунтованістю (а.с. 152-153).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 .

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 255 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування, є достатніми для такого висновку, а саме: протоколом огляду від 03.06.2018 року (а.с. 18-19); протоколом огляду місця події від 03.06.2018 року (а.с. 20-21); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 13.11.2018 року (а.с. 22-23); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29.11.2018 року (а.с. 24-25); протоколом одночасного допиту осіб від 18.01.2019 року, проведеного між потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 26-28); протоколом огляду та вручення грошових коштів від 12.07.2018 року (а.с. 29); протоколом обшуку від 12.07.2018 року (а.с. 30-33); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13.11.2018 року (а.с. 34-36); протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 20.12.2018 року (а.с. 37-39); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 07.12.2018 року (а.с. 40-41); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 18.01.2019 року (а.с. 42); протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 17.12.2018 року (а.с. 43-44); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 20.12.2018 року (а.с. 45-46); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 21.01.2019 року (а.с. 47-48); висновком експерта від 10.08.2018 року (а.с. 78-84); протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України від 18.12.2018 року (а.с. 85-100); протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 10.12.2018 року (а.с. 136-138).

Колегія суддів зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у Рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

З такого визначення слідує, що на стадії судового контролю слідчий суддя оцінює докази на предмет їх вагомості, що підтверджується і вимогами ст. 178 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд, крім інших обставин, зобов`язаний оцінити саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо не надання стороною обвинувачення доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 в інкримінованих злочинах, оскільки на підставі наданих матеріалів кримінального провадження встановлено наявність достатніх, на даному етапі, доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 255 КК України, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Також посилання захисника ОСОБА_6 на передчасність оголошеної ОСОБА_7 підозри за ч. 1 ст. 255 КК України, слід визнати безпідставними, з огляду на те, що як уже зазначалось, як слідчим у клопотанні з доданими документами, так і прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 , в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255 КК України. Ствердження захисника про неможливості підготувати за короткий проміжок часу (з 07:41 год. до 09:17 год.) повідомлення про підозру на 12 арк., є лише його суб`єктивною думкою, та не спростовує висновки суду про доведеність наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255 КК України. Більш того, з долученої до клопотання копії повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 22.01.2019 року слідує, що ОСОБА_7 повідомлення про підозру вручено слідчим 22.01.2019 року о 09 год. 17 хв.

Посилання захисника на неможливість перебування ОСОБА_7 в місцях вчинення кримінальних правопорушень, які мали місце 05.12.2018 року та 09.12.2018 року, в зв`язку з перебуванням під домашнім арештом слід визнати безпідставними, оскільки на даний момент, ОСОБА_7 ставиться у вину саме організація розбійних нападів із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, на потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Що стосується твердження захисника про те, що на час обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 в суді першої інстанції, можливо було обрати інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, то колегія суддів зазначає таке.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів провадження, в ході розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінюючи в сукупності обставини провадження, та виконуючи вимоги ст.183 КПК України, урахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, частину яких вчинив перебуваючи під домашнім арештом та будучи підозрюваним у кримінальному правопорушенні, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років і дійшов обґрунтованого висновку, що мають місце передбачені ст. 177 КПК України ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, знищити або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження, незаконно вплинути на свідків та потерпілих, продовжити вчиняти злочини.

Зокрема, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, вчинення злочинів пов`язано із застосуванням та погрозами фізичного насильства до потерпілих, офіційно ніде не працює, характеризується посередньо.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13.07.2018 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.с. 50). Обраний підозрюваному запобіжний захід неодноразово продовжувався, включно до 12 січня 2019 року. Однак, частина інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень були вчинені, під час його перебування під домашнім арештом, а також будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень пов`язаних із застосування та погрозами застосування фізичного насильства відносно потерпілих, слідчий суддя, керуючись вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України обґрунтовано не вбачав правових підстав для визначення розміру застави.

З вищенаведеними висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника щодо негайного звільнення ОСОБА_7 з під варти, на підставі п. 1 ч. 5 ст. 206 КПК України, в зв`язку з неправомірність затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, виходячи з наступних підстав.

Так, п. 1 ч. 5 ст. 206 КПК України передбачає, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе, зокрема існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження до ЄРДР, 22.01.2019 року о 07:41 год. внесені відомості за ч. 1 ст. 255 КК України, що є особливо тяжким кримінальним правопорушенням. Цього ж дня 22.01.2019 року о 09:17 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208-211 КПК України. Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, підставою затримання вказано п. 1 ст. 208 КПК України якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення і в цей же день ОСОБА_7 була оголошена підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Як пояснив в ході апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 , безпосередньою підставою затримання ОСОБА_7 , на той момент, і була його причетність до безпосереднього вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.255 КК України. Отже, вказане фактично підтверджує наявність підстав, передбачених п. 1) ч. 1 ст. 208 КПК України, для затримання ОСОБА_7 уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді і жодних підстав для визнання затримання неправомірним колегія суддів, за вказаних обставин не вбачає.

На підставі вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м Суми від 25 січня 2019 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3