БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1764/18
Провадження № 1-кс/497/624/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2018 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

начальника слідчого відділу Болградського ВП ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

його представника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу ОСОБА_5 від 19.11.2018 року на рішення та бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні №0000258 від 11.05.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді 19.11.2018 року зі скаргою якою просить зобов`язати СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та процесуальних керівників прокурорів Ізмаїльської місцевої прокуратури

- повідомити керівнику Болградської районної державної адміністрації про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України;

- вжити вичерпних заходів щодо недопущення бездіяльності та порушення усіх розумних строків під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000258 за ч.2 ст.382 КК України щодо службових осіб Болградської районної державної адміністрації Одеської області.

В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03.05.2018 року, справа №497/1687/17, залишеним без змін в частині поновлення на роботі постановою Апеляційного суду Одеської області від 18.09.2018 року, його, заявника ОСОБА_5 поновлено на посаді головного лікаря Комунальної установи «Болградська районна лікарня» з 27 жовтня 2017 року. Таким чином рішення набрало законної сили 18.09.2018 року.

Дане, рішення підлягало негайному виконанню, тобто ще 03.05.2018 року, проте до теперішнього часу не виконано, та його заявника не поновлено на посаді.

08 травня 2018 року ним подано до Ізмаїльської місцевої прокуратури заяву про злочин, та 11 травня 2018 року Болградським ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 за попередньою кваліфікацією за ст. 382 ч.2 КК України стосовно службових осіб Болградської районної державної адміністрації Одеської області.

29.06.2018 року постановою слідчого його, заявника ОСОБА_5 визнано потерпілим по даному кримінальному провадженню.

12 листопада 2018 року він, ОСОБА_5 подав клопотання на ім`я прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , яким просив дане клопотання долучити до матеріалів кримінального провадження та повідомити керівнику Болградської районної державної адміністрації Одеської області підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.2 КК України.

В той же день, в. о. керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_8 письмово повідомив його, заявника про направлення вказано клопотання на розгляд начальника СВ Болградського ВП ОСОБА_3

17 листопада 2018 року він, заявник отримав супровідний лист за №44/1/16963 від 15.11.2018 року слідчого СВ Болградського ВП ОСОБА_9 та копію постанови про часткове задоволення його клопотання, з якого слідує, що йому відмовлено в задоволенні клопотання в частині повідомлення підозри керівнику Болградської РДА.

З даною постановою він категорично незгоден, оскільки повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а вагомих доказів в даному кримінальному провадженні на даний час вже більше ніж достатньо.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив задовольнити, надав пояснення з підстав викладених в скарзі.

Представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримав доводи заявника, наполягав на задоволенні. Пояснив, що відомості про вчинений злочин за заявою ОСОБА_5 внесено в ЄРДР ще 11.05.2018 року. На даний час зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру керівника Болградської РДА, оскільки є судове рішення, яке набрало чинності і підлягає негайному виконанню, проте тривалий час не виконується, що є безумовною підставою для кримінальної відповідальності посадової особи, яка злісно ухиляється від його виконання.

Подане заявником клопотання не розглянуто слідчим об`єктивно та повно, слідчий керувався формальною відмовою, не здійснює необхідних процесуальних дій в розумні строки, не виконує вказівки процесуального керівника у визначений строк.

В зв`язку з чим просив скаргу задовольнити, та зобов`язати СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та процесуальних керівників прокурорів Ізмаїльської місцевої прокуратури повідомити керівнику Болградської районної державної адміністрації про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та вжити вичерпних заходів щодо недопущення бездіяльності та порушення усіх розумних строків під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000258 за ч.2 ст.382 КК України щодо службових осіб Болградської районної державної адміністрації Одеської області.

Начальник слідчого відділу пояснив, що слідчий намагається здійснювати розслідування в рамках даного кримінального провадження. Не зміг виконати вказівки процесуального керівника в зв`язку з великою завантаженістю, та перебуванням на лікарняному. Вживав заходи для виклику і допиту свідка, втім він не прибуває на допити. Він як начальник СВ буде намагатися скерувати здійснення усіх необхідних процесуальних дій в даному кримінальному провадженні.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури у судовому засіданні пояснив, що вживає усіх необхідних заходів для процесуального керівництва досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. Однак дійсно, надані прокурором вказівки не виконуються, та слідчим не було письмово повідомлено про причини їх невиконання.

Втім, вважав що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки така постанова в рамках ст. 303 КПК України не оскаржується.

Слідчий суддя, вивчивши доводи заявника, заслухавши пояснення сторін судового розгляду, ознайомившись з наданими матеріалами, дійшов до наступного висновку.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльність.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000258 від 11.05.2018 року вбачається, що СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування за заявою ОСОБА_5 про вчинений злочин за попередньою кваліфікацією за ст.382 ч.2 КК України (а.п.1).

Проведення досудового розслідування доручено проводити слідчому ОСОБА_9 (а.с.2).

Постановою слідчого заявника ОСОБА_5 визнано потерпілим в цьому кримінальному провадженні (а.п.70).

26 червня 2018 року процесуальним керівником прокурором ОСОБА_10 слідчому надано вказівки в порядку ст.36 КПК України по даному провадженню, та визначено строк виконання до 06.07.2018 року (а.с.27).

Однак слідчим виконано лише три пункти з шести, інші не виконані, та у визначений прокурором строк навіть не вживались слідчим заходи для їх виконання.

Слідчим суддею розглядалася скарга заявника від 11.10.2018 року на бездіяльність слідчого, яка була частково задоволена.

За наслідками розгляду даної скарги ухвалою від 12.10.2018 року зобов`язано процесуального керівника прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури в силу вимог ст.36 КПК України:

- посилити контроль за досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000258 від 11.05.2018 року;

- встановити слідчому СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області розумний строк для завершення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, з урахуванням, що досудове розслідування здійснюється вже п`ять місяців, але достатній для здійснення усіх необхідних процесуальних дій та прийняття процесуального рішення;

- визначити перелік заходів необхідний для належного, повного та всебічного здійснення досудового розслідування в рамках названого кримінального провадження, та надати вичерпні вказівки слідчому для здійснення досудового розслідування.

Лише 24.10.2018 року процесуальним керівником прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 надано слідчому письмові вказівки (вдруге)

Дослідив матеріали кримінального провадження №0000258 від 11.05.2018 року слідчим суддею встановлено, що слідчим не виконано зазначені вказівки прокурора у визначений строк, більш того слідчий навіть письмово не повідомив прокурора про причини не виконання цих вказівок.

Посилання начальника СВ на те, що слідчий перебував на лікарняному, а тому не зміг виконати усі необхідні процесуальні дії, є безпідставними і нічим не підтвердженими, та в загалі безглуздими, оскільки жодною нормою КПК України не передбачено, що у відсутність одного слідчого, не може вчиняти процесуальні дії інший слідчий, а тим паче начальник слідчого відділу, який безпосередньо має контролювати роботу усіх слідчих слідчого відділу.

З дати постановлення ухвали слідчим суддею до т.ч. слідчим лише допитано ОСОБА_11 голову Болградської районної ради, ОСОБА_12 в.о. головного лікаря Болградської ЦРЛ, та здійснено запити до Болградської РДА, Одеської обласної державної адміністрації.

Голова Болградської РДА ОСОБА_13 як не з`являвся на виклики слідчого раніше, так і надалі не з`являється, а слідчий допускаючи бездіяльність не вживає примусових заходів передбачених КПК України для забезпечення прибуття цього свідка на допит.

Розглядаючи клопотання заявника ОСОБА_5 про повідомлення про підозру від 12.11.2018 року, слідчий в тексті постанови зазначив: «що дане клопотання не підлягає задоволенню в повній мірі», тоді як в резолютивній частині постановив «відмовити частково», що викликає сумніви в прийнятому слідчим рішенні.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий стверджує, що ним на теперішній час проведено не всі необхідні слідчі (розшукові) дії по вказаному кримінальному провадженню, тобто згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України не зібрано достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Необхідним є проведення допиту ОСОБА_14 , та встановлення всіх анкетних даних ОСОБА_13 , в зв`язку з чим 08.11.2018 року направлено запит до Одеської обласної державної адміністрації.

Оцінюючи дії слідчого в даному кримінальному провадженні, вбачається, що слідчий не вживає належних, достатніх, необхідних заходів для своєчасного повного, об`єктивного, всебічного здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчим так і не застосовувались заходи щодо належного повідомлення та виклику для допиту визначеної особи у якості свідка, не застосовувались заходи для її приводу для допиту.

Слідчий суддя ВДРУГЕ роз`яснює слідчому, що главою 11 КПК України досить деталізовано регламентовано порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід а саме слід керуватися вимогами ст.ст.133, 135, 136, 139 КПК України

Так, в даному кримінальному провадженні слідчий ігнорує завдання кримінального провадження, визначені ст.2 КПК України, та не користується наданими йому повноваженнями, визначеними ст. 3 ч.1 п.17 КПК України, ч. 2 ст. 40 КПК України.

Приймаючи постанову, слідчий в її резолютивній частині в п.5 роз`яснює заявнику про можливість її оскарження відповідно до ч.5 ст.110 КПК України в порядку передбаченому ст.ст.303, 312 КПК України, що є досить незрозумілим.

Щодо суті і доводів скарги заявника ОСОБА_5 в частині зобов`язання повідомити керівнику Болградської районної державної адміністрації про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Заявник, подаючи дану скаргу на постанову слідчого посилається на положення п.7 ч.1 ст.303 КПК України, а саме, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: - рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Глава 20 КПК України регламентує види, порядок проведення слідчих (розшукових дій, з якої слідує, що слідчими (розшуковими) діями є:

1) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224-226);

2) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228), речей (ст. 229), трупа (ст. 230);

3) обшук (ст. 233-236);

4) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237), трупа (ст. 236), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239);

5) слідчий експеримент (ст. 240);

6) освідування особи (ст. 241);

7) залучення експерта та проведення експертизи (ст. 242-243).

Таким чином повідомлення особі про підозру, чи розгляд клопотання про повідомлення особі про підозру ніяким чином не є слідчою розшуковою дією, а відтак не підпадає під порядок оскарження дій слідчого чи прокурора в порядку ст. 303 КПК України.

Посилання заявника на п.1 ч.1 ст.303 КПК України, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора … в частині нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк … слідчий суддя вважає безпідставним.

З правового аналізу наведеної процесуальної норми вбачається можливість оскарження бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування лише в обмеженому переліку випадків та є можливим щодо бездіяльності слідчого та прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Разом з цим, повідомлення про підозру це один із найважливіших процесуальних актів, спрямований на практичну реалізацію функції розслідування та забезпечення захисту прав і законних інтересів особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, який полягає в прийнятті рішення про повідомлення про підозру; врученні повідомлення про підозру особі, щодо якої здійснюється провадження; роз`ясненні підозрюваному його прав та наданні можливостей щодо їх реалізації і допиті обвинуваченого.

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права доречно встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності, має право бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому звинувачення.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється, відповідно до приписів статті 276 КПК України, в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: І) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

КПК не містить чіткого визначання поняття «повідомлення про підозру», однак ст.110 КПК, чітко визначає, що є процесуальним рішенням, до яких повідомлення про підозру не входить.

Разом з тим, ч. 1 ст.278 КПК України вказує на те, що повідомлення про підозру, у разі неможливості його вручення у день його складання вручається, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, виходячи з ч.1 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією.

Таким чином, повідомлення про підозру є процесуальною дією, яка супроводжується складанням письмового повідомлення про підозру і до якого законодавець встановив певні вимоги.

Згідно ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Будь-якого іншого строку вручення підозри жодною нормою КПК України не визначено.

З огляду на проаналізовані положення КПК України скарга заявника в частині - зобов`язання СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та процесуальних керівників прокурорів Ізмаїльської місцевої прокуратури повідомити керівнику Болградської районної державної адміністрації про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України задоволенню не підлягає.

Як клопотання заявника на ім`я прокурора, так і вказана скарга не містять зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Щодо доводів скаржника в частині порушення слідчим розумних строків під час досудового розслідування, слід звернути увагу на положення ст.308 КПК України яка визначає процедуру оскарження недотримання розумних строків.

Так, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

В зв`язку з цим, заявник вправі оскаржити дії (бездіяльність) слідчого в порядку визначному ст.308 КПК України.

Щодо вимог скарги заявника в частині вжиття вичерпних заходів щодо недопущення бездіяльності слідчим.
За наслідками розгляду матеріалів кримінального провадження № 0000258 від 11.05.2018 року, детального їх вивчення та аналізу, слідчий суддя дійшов до висновку про зловживання слідчим наданих йому КПК України прав та обов`язків, який не виконав у визначений прокурором строк письмові вказівки, та не повідомив прокурора про причини їх невиконання.

Під час кримінального провадження …. слідчий … зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. … слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 ч.1, ч.2 КПК України).

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Враховуючи відсутність належних і допустимих доказів зі сторони як слідчого, так і начальника СВ на спростування доводів заявника щодо не належного, не повного, не своєчасного, та всебічного здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000258 від 11.05.2018 року, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220, 303, 305 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_5 від 19.11.2018 року на рішення та бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні №0000258 від 11.05.2018 року задовольнити частково.

Визнати дії та бездіяльність слідчого неправомірними.

Зобов`язати процесуального керівника прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури в силу вимог ст. 36 КПК України та начальника СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 :

- посилити контроль за досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000258 від 11.05.2018 року шляхом щотижневої перевірки та вивченням заходів вжитих під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні;

- встановити слідчому СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області мінімально-розумний строк для завершення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, з урахуванням занадто тривалого досудового розслідування та достатній для здійснення усіх необхідних процесуальних дій та прийняття процесуального рішення;

- визначити перелік заходів необхідний для належного, повного та всебічного здійснення досудового розслідування в рамках названого кримінального провадження, та надати вичерпні вказівки слідчому для здійснення досудового розслідування.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1