ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/601/19 Справа № 181/138/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Межівського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2018 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000554 щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкіне Красноармійського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, в тому числі останній раз:
- 12 травня 2017 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 1 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 1 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України повернуто прокурору.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що в обвинувальному акті зазначено, що до нього додано розписку про отримання обвинуваченим обвинувального акту і реєстру досудового розслідування. Але розписка обвинуваченого про отримання обвинувального акту не додана, а доданий бланк розписки, в якому рукописним текстом зазначено, що обвинувачений відмовився вийти з камери для отримання обвинувального акту та роз`яснення щодо суду присяжних. В зазначеній розписці відсутні анкетні дані понятих, не зрозуміло, ким складений та написаний вказаний документ, місце його складення. Крім того, прізвища понятих та текст записані різними почерками, що викликало сумніви у намаганні прокурора вручити підозрюваному обвинувальний акт.
Зазначені порушення допущені і стосовно роз`яснення підозрюваному права на суд присяжних. До обвинувального акту додано текст такого роз`яснення, де зазначено, що обвинувачений відмовився виходити з камери для отримання роз`яснення права на суд присяжних. Але в засвідченому роз`ясненні відсутні анкетні дані понятих, не зрозуміло, ким написаний вказаний документ, коли він складений і ким, місце його складання.
Прокурор повинен роз`яснити право на суд присяжних, а відмова від виходу з камери не позбавляє прокурора можливості виконати свій обов`язок та роз`яснити право на суд присяжних підозрюваному та засвідчити здійснене роз`яснення. Роз`яснення щодо суду присяжних є обов`язковим додатком до обвинувального акту.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зазначає, що суд першої інстанції дійшов до такого висновку самостійно, без з`ясування цього питання в судовому процесі, не дослідивши їх у встановленому законом порядку. Обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В ньому повно та послідовно викладені фактичні обставини інкримінованого діяння, які прокурор вважає встановленими, в тому числі й щодо обставин, на які в своєму клопотанні посилався захисник.
Вказує, що повернення обвинувального акту можливе лише при його невідповідності вимогам КПК України, а не додатків до нього, як було зауважено в ухвалі суду.
Обставини, які суд першої інстанції зазначив в ухвалі не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, доводи щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України не є обставинами, які тягнуть за собою повернення обвинувального акту.
Зазначає, що відповідно до ст.ст. 290-293 КПК України на прокурора покладений обов`язок вручити обвинуваченому акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, а також дати йому можливість ознайомитись із цими документами. Відповідно до змісту складених слідчим документів про відмову сторони захисту отримувати копії документів і повідомлень прокурора слід зробити висновок, що він покладений на нього обов`язок виконав. Для обвинуваченого ж одержання таких документів і повідомлень є правом, а не обов`язком. Примусити обвинуваченого скористатися своїм правом ніхто не може.
Крім того вказує, що питання щодо надання прокурором можливості стороні захисту скористатися свої правом полягає в оцінці надання реальної можливості скористатися таким правом. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд уповноважений вчинити інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду, у тому числі й вищезазначені, пов`язані з наданням можливості вручення стороні захисту матеріалів, приймати які вона відмовилася під час досудового слідства. Під час підготовчого судового засідання суд може вжити будь=яких додаткових заходів і дати стороні захисту можливість реалізувати своє право.
При апеляційному розгляді прокурор ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу без змін.
В судових дебатах учасники судового провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Посилання суду першої інстанції, обвинуваченого та його захисника на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК, на істотне порушення прокурором зобов`язання роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних є безпідставними.
Матеріалами провадження встановлено, що обвинувальний акт складено у відповідності до норм процесуального закону, а прокурором щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, за одне з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, дотримано процесуальні обов`язки згідно з вимогами ст. 384 КПК.
До такого висновку колегія суддів прийшла виходячи з наступного.
Обвинувальний акт, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до вказаної норми, до обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Між тим, із процесуального закону вбачається, що вказане обмеження не стосується випадків, коли за скоєні злочини передбачено покарання, пов`язане з довічним позбавленням волі.
У таких випадках до обвинувального акту додаються інші документи згідно зі ст. 384 КПК.
Відповідно до вимог даної норми на прокурора та суд покладається зобов`язання роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Із наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказані вимоги процесуального закону щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, за одне з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, виконані.
До такого висновку колегія суддів прийшла виходячи із даних, які містяться в письмовому роз`ясненні ОСОБА_7 права на суд присяжних від 20 лютого 2018 року (Т. 1, а.кп. 35-38) про те, що прокурором в присутності захисника ОСОБА_10 , двох понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснювалось його процесуальне право на суд присяжних, але ОСОБА_7 відмовився від виходу з камери для отримання вказаного роз`яснення. Про це свідчить власноручний підпис захисника ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_7 в його присутності відмовився від виходу з камери для отримання роз`яснень про право на суд присяжних.
Такі ж дані містяться і в розписці про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 20 лютого 2018 року про те, що ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_10 та двох понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , також відмовився від виходу з камери для їх отримання (т. 1 а.кп. 39).
Така позиція обвинуваченого розцінюється колегією суддів, як спосіб захисту. Відповідно до процесуального закону, обвинувачений може обрати любий спосіб захисту від обвинувачення, який на його думку вважає ефективним, в тому числі, і зазначений.
Між тим, відмова обвинуваченого від ознайомлення від своїх прав, на переконання колегії суддів, може свідчити тільки про зловживання своїм процесуальним правом, направленим на перешкоджання оперативному розгляду справи, тобто, її затягування, і не може свідчити, що таке право було порушено відповідною посадовою особою органу досудового розслідування, а саме прокурором.
Крім того, колегія звертає увагу на те, що процесуальний закон не містить норми, яка б покладала на обвинуваченого обов`язок по отриманню обвинувального акту разом з додатками, а встановлює лише його право, яким останній може не скористатись, у зв`язку з чим, повернення матеріалів кримінального провадження прокурору, не взмозі усунути вказані недоліки.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування було вручено 20 лютого 2018 року захиснику за дорученням ОСОБА_10 , що підтверджується його власноручною розпискою (т. 1, а.кп. 40).
На підставі викладеного, враховуючи, що прокурором фактично відкриті матеріали кримінального провадження, надано обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувальний акт разом з додатками та письмовим роз`яснення про право на суд присяжних, беручи до уваги, що останній від виходу з камери для отримання вказаних документів відмовився, що підтверджено власноручним підписом захисника ОСОБА_10 , а також двох понятих, колегія суддів не знаходить процесуальних порушень, до яких припустився прокурор.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність складеного обвинувального акту вимогам процесуального закону є безпідставними та такими, що суперечать вимогам ст. ст. 291, 384 КПК України, тому таке рішення підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Межівського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2018 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000554 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 1 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, прокурору - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: