Справа № 461/9409/18
Провадження № 1-кс/461/2087/19
У Х В А Л А
20.03.2019 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представник заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001007 від 08 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням. Свої вимоги мотивує тим, що 13 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді був накладений арешт на належний їй автомобіль BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору. Даний автомобіль поміщений на штрафний майданчик. Заявник вважає, що вона як власник має пріоритетне право утримувати транспортний засіб на зберіганні, і такий захід був би достатнім для збереження речового доказу. Просить суд передати автомобіль їй на відповідальне зберігання як речовий доказ, скасувати арешт майна.

В судовому засіданні заявник та її представник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити. Пояснили, що визнання автомобіля речовим доказом не може бути підставою для позбавлення власника права користування майном.

Розгляд питання щодо скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, здійснюється у порядку, передбаченому статтею 174 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя скасовує цей захід забезпечення лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК), оскарженню не підлягає.

Слідчий та прокурор під час розгляду справи проти задоволення клопотання заперечили. Пояснили, що автомобіль був засобом вчинення кримінальних правопорушень. Під час проведенні обшуку транспортного засобу на підставі ухвали слідчого судді у ньому було виявлено речі, які потерпілі впізнали як викрадені у них.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2019 року був проведений обшук автомобіля BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_7 .

В ході обшуку автомобіля 11 лютого 2019 року в його салоні та багажнику було виявлено різні предмети, в тому числі жіночі прикраси.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто критеріям поняття речовий доказ.

На підставі постанови слідчого слідчої групи відділу слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 11 лютого 2019 року виявлені та вилучені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001007.

13 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді з метою збереження речових доказів був накладений арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що транспортний засіб міг бути використаний особами як засіб вчинення кримінальних правопорушень, арешт на нього був обґрунтовано накладений уповноваженим органом. При цьому, потреба органу досудового розслідування у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Крім того, питання зберігання речового доказу врегульоване Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду. Вирішення питання порядку зберігання доказів не входить до компетенції слідчого судді, тому заявникові необхідно роз`яснити її процесуальне право на звернення до слідчого або прокурора з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001007 від 08 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1