28.02.2019
Справа № 642/1320/19
Провадження № 1-кс/642/765/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000494 від 23.02.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України,-
встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий СВ Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на мобільний телефон «Nokia» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , сим карту з номером НОМЕР_3 , один відрізок ліпкої стрічки з відбитками пальців рук, які 24.02.2019 року у період часу з 01.27 год., до 01.45 год., було виявлено, та вилучено у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вказуючи, що 23.02.2019р., до чергової частини Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що, 23.02.2019 о 20.48 на лінію 102 надійшло повідомлення від невстановленої особи, що 23.02.2019 року о 20.47 год., в МЧС зателефонував невідомий чоловік, по голосу чути, що, у нетверезому стані, та повідомив, що електропоїзд сполучення "Лозова-Гусарівка" не доїде, він замінований. Невідомий телефонував з номеру телефона НОМЕР_3 . Дане повідомлення було зареєстровано в ЖЄО №4004 від 23.02.2019р. Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області
Під час проведення досудового розслідування було встановлено що номером мобільного телефону НОМЕР_3 користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Після чого у приміщенні розташованому за адресою АДРЕСА_1 , 24.02.2019 року у період часу з 01.27 год., до 01.45 год., було проведено огляд місця події, під час якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено, та вилучено мобільний телефон «Nokia» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сим картою з номером НОМЕР_3 , та один відрізок ліпкої стрічки з відбитками пальців рук.
Враховуючи, що виявленні, та вилучені 24.02.2019 року у період часу з 01.27 год., до 01.45 год., у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Nokia» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , сим карта з номером НОМЕР_3 , один відрізок ліпкої стрічки з відбитками пальців рук, є предметом злочину, може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, для чого необхідно проведення низку експертиз та інших слідчих дій, є необхідність в арешті вказаного майна
В обґрунтування клопотання прокурор та слідчий посилається на те, що не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене чи знищене, що відповідає критеріям зазначеним у ч.ч.2, 3, 4 ст.167 КПК України, тому просить накласти арешт на вилучене майно, яке було одержане внаслідок скоєння кримінального правопорушення, а також є предметом злочину та речовим доказом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, для чого необхідно проведення низку експертиз та інших слідчих дій.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.
Власник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000494 від 23.02.2019, внесене до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 259 КК України.
В ході проведеного огляду місця події за адресою м. Харків, вул. Маршала Маліновського, 1, 24.02.2019 року у період часу з 01.27 год., до 01.45 год., у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено, та вилучено мобільний телефон «Nokia» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сим картою з номером НОМЕР_3 , та один відрізок ліпкої стрічки з відбитками пальців рук.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим в судовому засіданні доведено, що зазначене вище, тимчасово вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані вилучені речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладання арешту на вказані вилучені речі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «Nokia» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , сім-карту з номером НОМЕР_3 , один відрізок ліпкої стрічки з відбитками пальців рук, які 24.02.2019 року у період часу з 01.27 год., до 01.45 год., було виявлено, та вилучено у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна у той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя