Ухвала
Іменем України

04 квітня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про приведення вироку від 25 липня 2017 року у відповідність щодо засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадження головуючого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання начальника відділу Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про приведення вироку від 25 липня 2017 року у відповідність щодо засудженого ОСОБА_5 .

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції, періодично з`являтися для реєстрації до Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції за місцем свого проживання і повідомляти дане управління про зміну місця проживання і роботи.

Вирок набрав законної сили, звернений до виконання.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 та представник органу пробації не з`явились, від представника пробації надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду зазначеного подання у відповідності до ст. 539 ч.4 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала з приводу приведення вироку у відповідність, суд приходить до висновку про наступне.

Згідно з п.14 ч.1 ст. 537, ч.2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив рішення, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви, що виникають під час виконання вироків.

Відповідно до Закону України № 1492-VІІІ від 07.09.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», який набрав чинності 08.10.2016 року в ст. 76 ч. 1 КК України зазначено «1. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

в ст. 76 ч. З п. 2 КК України зазначено: «3. На осіб, звільнених віл відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:

1)попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3)працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

5)пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб;

6)дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною третьою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Таким чином, відповідно до змін у ст. 76 Кримінального кодексу України, суд поклав на засудженого обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції, періодично з`являтися для реєстрації до Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції за місцем свого проживання і повідомляти дане управління про зміну місця проживання і роботи, що не відповідає діючому законодавству.

У вироку суду необхідно зазначити, що у відповідності до вимог ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. У відповідності до ч. 2 ст.76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання начальника відділу Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про приведення вироку від 25 липня 2017 року у відповідність щодо засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Привести у відповідність вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_5 та вказати, що у відповідності до вимог ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки: повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб, засудженим з дня вручення копії ухвали, іншими учасникам процесу з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1