Справа № 405/213/19
Провадження №1-кс/405/78/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кропивницький 16 січня 2019 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України зі скаргою, в якій просить зобов`язати посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою про злочин від 02.01.2019.
В обґрунтування скарги послався на те, що 02.01.2019 він зареєстрував у прокуратурі Кіровоградської області повідомлення про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Так, в своєму повідомленні вказав, що 31.07.2018 його затримали працівники поліції та нанесли тілесні ушкодження, в результаті чого його доставлено каретою швидкої допомоги до Кіровоградської обласної лікарні. Вважає, що, окрім перевищення службових повноважень та нанесення йому тілесних ушкоджень, під час складення 31.07.2018 протоколу адміністративного затримання АА №01478 поліцейським ОСОБА_5 та його колегами допущено службове підроблення, що є самостійним кримінальним правопорушенням: згідно з протоколом адміністративного затримання АА №016478 від 31.07.2018 останній складено о 00:45 31.07.2018, втім на відео з камер поліцейських складання протоколу розпочато після 02:08 31.07.2018; також з камер вбачається, що мав місце огляд його автомобіля та речей, які знаходилися в ньому, але поліцейський ОСОБА_5 в протоколі вказав про відсутність огляду речей; з відео вбачається, що інший поліцейський, імовірно ОСОБА_6 , сприяв ОСОБА_5 вносити завідомо неправдиві дані до протоколу затримання, консультуючи останнього, як складати протокол затримання, оскільки ОСОБА_5 не знав порядку його складання; ОСОБА_5 вніс до протоколу дані про вчинення ОСОБА_3 правопорушення за ст. 185 КУпАП об 00:40 31.01.2018, що, на думку заявника, не відповідає дійсності, зазначив свідка ОСОБА_7 , який, начебто, бачив цю подію об 00:40, але вказаний свідок дійсно перебував на місці події, але вже після 01:30 31.07.2018; службове підроблення вчинено й поліцейським ОСОБА_8 при складенні протоколу №661214 від 31.07.2018 за ст.173 КУпАП після 02:30 31.07.2018, що, на думку заявника, не відповідає дійсності, вніс до протоколу дані про час вчинення правопорушення о 00:40 31.07.2018, при цьому зазначивши того самого свідка ОСОБА_7 , який не міг бачити подію о00:40 год., оскільки з`явився на місці події вже після 01:30 год.

Таким чином, в повідомленні містився опис обставин справи з посиланням на конкретні факти протиправної поведінки, які б мали бути перевірені правоохоронними органами під час досудового розслідування, проте дій в порядку ст. 214 КПК України по внесенню відомостей до ЄРДР не здійснено, досудове розслідування не проводиться.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, зважаючи на підстави, викладені в ній.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що заява ОСОБА_3 від 02.01.2019 не містить достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також те, що вказана заява відповідно до ст. 216 КПК України віднесена до компетентного органу Державного бюро досудових розслідувань, а саме до територіального управління ДБР у місті Миколаєві, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Кіровограда, просив відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що 02.01.2019 ОСОБА_3 до прокуратури Кіровоградської області подана заява про притягнення до кримінальної відповідальності за фактом службового підроблення. У заяві ОСОБА_3 виклав обставини, за якими вважає за необхідне внести відомості до ЄРДР відносно поліцейських ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , проте відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою прокуратура Кіровоградської області не внесла до ЄРДР.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з Кримінальним Кодексом України який визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому у заяві про кримінальне правопорушення повинні бути зазначені обставини, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, що є критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_3 в заяві про вчинення кримінального правопорушення, останній просить зобов`язати службових осіб прокуратури Кіровоградської області внести відомості до ЄРДР відносно посадових осіб ВП ГУНП в Кіровоградській області, в діях яких, на думку заявника, є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень КПК України цей Кодекс набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім частини четвертої статті 216 цього Кодексу, які вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 Перехідних положень КПК України до дня введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, - щодо злочинів, передбачених частиною четвертою статті 216 цього Кодексу.
Після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Крім того, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань відповідно до покладених на нього завдань та у межах своєї компетенції здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування злочинів, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань, на підставах та в порядку, встановлених законом.
При цьому, слідчим суддею відзначається, що Державне бюро розслідування розпочало свою фактичну діяльність, до функцій якого перейшло здійснення досудового розслідування злочинів, скоєних, зокрема працівниками правоохоронних органів. На момент розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Кіровоградської області до підслідності останньої не входить досудове слідство у кримінальному провадженні щодо злочинів, вчинених працівниками правоохоронного органу, а відтак відсутні підстави зобов`язати прокуратуру Кіровоградської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 02.01.2019.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюються такі його територіальні управління: територіальне управління, розташоване у місті Миколаєві, що поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області.

При цьому, скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України 2012 року слідчим суддею того місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.
Враховуючи, що станом на 02.01.2019 дату звернення ОСОБА_3 з заявою про вчинення злочину працівниками правоохоронного органу до прокуратури Кіровоградської області до підслідності прокуратури вже не входило розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронного органу, підстави для зобов`язання посадових осіб прокуратури Кіровоградської області внести відомості, викладені в заяві, до ЄРДР відсутні, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
Разом з тим, ОСОБА_3 має право звернутись з заявою про вчинення кримінального правопорушення до відповідного територіального управління Державного бюро розслідувань, зокрема, територіальне управління, що поширює свою діяльність на Кіровоградську область, розташоване у м. Миколаєві.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 369-372 КПК України,
постановив:
в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9