Справа № 639/1884/19
Провадження № 1-кп/639/339/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000390 від 07.03.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровська Луганської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 31.10.2003р. Кіровським міським судом Луганської області за ст.185 ч.3 ,69 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України ,з іспитовим строком на 1 рік;

- 11 .06.2004р. апеляційним судом Луганської області за ст.115 ч.2 п.4,115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п.12, 187 ч.2,187 ч.4,70,71 КК України до 11 років позбавлення волі; звільнився 26.09.2012р. умовно - достроково на 2 роки 2 місяці 20 днів;

- 22.04.2014р. Кіровським міським судом Луганської області за ст.185 ч.2,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився за відбуттям строку покарання 21.09.2016р.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 06.03.2019р. приблизно о 14 год.50 хв., перебуваючи в приміщенні магазину з продажу молочних продуктів, розташованого по вул. Пермській м.Харкова, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_5 ,1937р.н., який тримав у руках шкіряне портмоне темно-коричневого кольору. Саме у той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме портмоне з грошима, належних ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 направився слідом за нічого не підозрюючим про його злочинний умисел ОСОБА_5 у напрямку провулка Пермського у м.Харкові. Поблизу магазину «Roshen» ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та посилаючись на скрутне матеріальне становище та відсутність житла, попросив останнього придбати йому булочку та пакет молока. ОСОБА_5 погодився та разом з ОСОБА_4 увійшов до приміщення магазину «Харчі», де купив останньому батон та пакет молока.

Після цього ОСОБА_4 , вийшовши з приміщення магазину «Харчі»,попрощався зі ОСОБА_5 , але маючи намір щодо вчинення грабежу, непомітно для останнього направився слідом за ним.

Надалі ОСОБА_4 увійшов за ОСОБА_5 до приміщення магазину МК «Перша столиця»,розташованого за адресою:м.Харків,вул.Камська,буд.6,де помітив як останній поклав пакет з його вмістом на прилавок. Відразу ж після цього, приблизно о 15 год. ОСОБА_4 став позаду ОСОБА_5 та оцінивши ситуацію, що склалася, нехтуючи тією обставиною, що перед ним особа похилого віку, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зненацька для останнього, відкрито заволодів майном потерпілого, схопивши рукою з прилавку пакет разом із з портмоне, вартість яких встановити в ході досудового розслідування не виявилося за можливе , та грошовими коштами в сумі 1000 грн., а потім вибіг з приміщення магазину.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії,які вважав за необхідне, для відкритого заволодіння чужим майном та грошовими коштами.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь відкрито викрадене майно та грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому злочині за ст.186 ч.2 КК України визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Перелік майна та вартість викраденого майна не оспорює. Пояснив, що скоїв злочин через важке матеріальне становище, гроші витратив на продукти харчування. Просив суворо не карати його.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримали і сторона обвинувачення та потерпілий.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції , суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст. ст. 50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ,яке є тяжким правопорушенням, особу винного, який раніше неодноразово судимий, судимості не погашені, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації, думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до п.6 ч.1 ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

За таких обставин суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 1000 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі ст.ст.1166 ЦК України, оскільки позовні вимоги повністю визнаються обвинуваченим, судовий розгляд був проведений в порядку ст.349 ч.3 КПК України

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити обраний. Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 14.03.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 1000( одна тисяча) грн.

Речовий доказ DVD+ R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же (а.с.30 к/п).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1