Справа № 296/907/19
Вирок
Іменем України

19 березня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000053 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, освіта середньо-спеціальна, працює на посаді прибиральника службових приміщень у ТОВ «Тепло-склад», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 21 години 00 хвилин по 23 годину 00 хвилин 23.12.2018 року, ОСОБА_4 перебував в приміщенні квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 . В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, перебуваючи в одній із кімнат на дивані, звідки взяв мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-J361H в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який був приєднаний до зарядного пристрою, вартістю 770 гривень. В подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 770 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю. В судовому засіданні дав показання, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення. Пояснив, що 23.12.2018 року близько 22 години потерпіла ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 приїхали до нього в гості. У потерпілої розрядився телефон, який вона попросила підключити до зарядного пристрою, ОСОБА_4 пересвідчившись, що за телефоном ніхто не спостерігає, взяв телефон потерпілої, вимкнув його, а згодом дістав та викинув сім карту, після чого заховав телефон у шафу, що знаходиться в його квартирі. У вчиненому кається.

Обставини, повідомленні обвинуваченим ОСОБА_4 , підтверджуються показами потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 , які безпосередньо допитані в судовому засіданні.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого, та в частині речових доказів і судових витрат.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, і ці умисні дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючих відповідальність обставин суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, має неповнолітнього сина, працює офіційно, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває, думку прокурора та потерпілої, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе не в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи стягнути з засудженого.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в силіконовому чохлі чорного кольору, який переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Житомирського ВП, повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1