Справа № 214/1275/18
1-кп/214/227/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, кримінальне провадженню за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 09 грудня 2017 року, приблизно о 18 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю можливих свідків, упевнившись, що його дії носять таємний характер, таємно викрав із приміщення вказаної квартири майно, що належить ОСОБА_4 , а саме холодильник марки «ARDO FDP24A-2H», вартістю 2900 грн. та пральну машину марки «Samsung Bio S821», вартістю 2300 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, обернувши його на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 5200 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також ОСОБА_5 11 грудня 2017 року, приблизно о 19 годині, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливу мету, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_7 , під вигаданим приводом здачі в оренду квартири, яка на законних підставах йому не належала та не маючі законних підстав для передачі її в оренду, надав ОСОБА_7 неправдиві відомості щодо належності йому вказаної квартири та під приводом оплати за її оренду, заволодів її грошовими коштами в сумі 2500 грн., після чого разом із грошовими коштами залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та підтвердив усі обставини їх учинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки, а також повністю визнав пред`явлений до нього з боку потерпілого ОСОБА_4 цивільний позов у частині розміру матеріальної шкоди та частково в частині розміру моральної шкоди.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно його характеризують, підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним чи наркологічним наглядом не перебуває, однак має органічний астенічний розлад, при цьому на момент учинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень по своєму психічному стану міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а. с. 87-95, 105).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого, письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу та показань потерпілого ОСОБА_4 щодо обґрунтування розміру завданої йому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який по місту свого проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, під психіатричним чи наркологічним наглядом не перебуває, однак має органічний астенічний розлад та на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень по своєму психічному стану міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Оскільки обвинувачений вчинив два окремих самостійних кримінальних правопорушення, а тому покарання йому має бути обрано за правилами ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Пред`явлений до обвинуваченого цивільний позов ОСОБА_4 у частині стягнення з обвинуваченого на його користь 5200 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, визнаний обвинуваченим у повному обсязі, підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст. 206 ЦПК України.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 у частині стягнення з обвинуваченого на його користь 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

В обґрунтування цих вимог потерпілий суду пояснив, що крадіжка його речей спричинила йому душевні страждання та що відшкодування будь-якої шкоди з боку обвинуваченого ним до цього часу так і не отримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї Статті.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд ураховує глибину душевних страждань потерпілого, пов`язаних з тим, що він безперечно отримав у зв`язку із вчиненням злочину душевну травму, наслідки якої мали вплив на його психічний стан, що порушило звичний склад його життя та потребувало додаткових зусиль для його організації, тому суд уважає, що у зв`язку з цим з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 3000 грн.

Отже, у зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про часткове задоволення позову в цій частині.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави 572 грн. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5200 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .