Провадження №1-кп/748/8/18
Єдиний унікальний № 748/2082/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2018 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2016 року за № 0000118 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Благівка м. Ровеньки Луганської області, з вищою юридичною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Лисичанськ Луганської області, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого -

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у тому, що вони, будучи службовими особами, які займають відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, підбурили до надання їм неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їм службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.3 ст. 369 КК України, а також у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 , будучи згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07 листопада 2015 року № 3 о/с призначеним на посаду начальника сектору Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, маючи спеціальне звання майор поліції, являвся керівником структурного підрозділу правоохоронного органу державної влади і таким чином згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

ОСОБА_6 , перебуваючи згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07 листопада 2015 року № 3 о/с на посаді заступника начальника сектору Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, мав спеціальне звання капітан поліції, являвся заступником керівника структурного підрозділу правоохоронного органу державної влади і таким чином згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Всупереч вищевказаним вимогам ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» щодо необхідності забезпечення під час виконання покладених на поліцію завдань дотримання прав і свобод людини, на початку 2016 року, в невстановлений точно слідством час, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, домовившись між собою, узгодивши спільний злочинний умисел щодо заволодіння шляхом обману та неправомірного використання свого службового становища грошовими коштами водіїв транспортних засобів на автодорогах Козелецького району Чернігівської області та у подальшому 07 травня 2016 року спільно реалізували його.

Так, близько 05 години 30 хвилин 07 травня 2016 року ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 та старшим інспектором Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , якому не було відомо про злочинний умисел ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , на службовому автомобілі ДПС марки «Деу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на ділянку автодороги М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», розташовану біля с. Єрків Козелецького району, де під час здійснення нагляду за додержанням безпеки дорожнього руху близько 06 години 10 хвилин 07 травня 2016 року ОСОБА_13 був зупинений автомобіль марки «Опель Вектра», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_16 .

Після цього, ОСОБА_17 , реалізуючи свій спільний раніше узгоджений з ОСОБА_18 злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами водіїв транспортних засобів, діючи згідно заздалегідь узгодженого з ОСОБА_18 розподілу функцій при вчинені протиправних дій, зловживаючи своїм службовим становищем та імітуючи використання приладу для перевірки водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння «Drager Alcotest 6810», серійний номер ARAM-3556, шляхом обману ввів в оману ОСОБА_16 щодо того, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та наявні достатні підстави для складення стосовно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що повністю не відповідало дійсності.

Після цього, продовжуючи діяти відповідно до раніше узгодженого з ОСОБА_12 плану злочинних дій, ОСОБА_11 , перебуваючи разом з ОСОБА_16 в салоні службового автомобіля ДПС марки «Деу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , достовірно знаючи про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_16 до адміністративної відповідальності, продовжуючи шляхом обману вводити його в оману, що такі підстави наявні, зловживаючи своїм службовим становищем, підбурив ОСОБА_16 до надання йому та ОСОБА_19 неправомірної вигоди в сумі 4000 гривень за нескладання ними стосовно ОСОБА_16 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якого дана особа в дійсності не вчиняла.

У подальшому, близько 06 години 15 хвилин 07 травня 2016 року, перебуваючи в салоні вищевказаного службового автомобіля ДПС на автодорозі М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі» біля с. Єрків Козелецького району, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій спільний з ОСОБА_12 злочинний умисел, одержав від ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 4000 грн, після чого був викритий працівниками правоохоронних органів та у нього було вилучено дані кошти.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість по пред`явленому обвинуваченню не визнав та показав, що до складу Козелецького відділення поліції входило три сектори, одним з яких він керував. До його повноважень не входило оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та забезпечення безпеки дорожнього руху. Фунціональні обов"язки по безпеці дорожнього руху були покладені на двох інспекторів - ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які не були у його підпорядкуванні. Оскільки згідно штату таких інспекторів повино бути п"ять, а було два, то інколи залучалися деякі інспектори зі сектору, яким він керував для несення служби з інспекторами поліції, які виконували фунції по безпеці дорожнього руху. З 06.05.2016 по 07.05.2016, він, згідно графіку, був відповідальним по відділу. В його обов"язки входило перевірка всіх співробітників і нарядів, які несли службу. Вранці 07.05.2016, у скільки годин не пам"ятає, він приїхав у с. Єрків Козелецього району з метою перевірити порядок несення служби наряду по безпеці дорожнього руху. Привіз його знайомий, якого він попросив. Про місцезнаходження нарядку дізнався у чергового. До складу наряду по безпеці дорожнього руху входили ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , який замінив ОСОБА_20 так як той був на лікарняному. Дані спіробітники несли службу на автомобілі Део Ланос д.р.н. НОМЕР_1 . Він перевірив даних спіробітників на наявність табельної зброї, знання нормативно-правової бази, оглянув транспортний засіб на наявність сторонніх предметів, і впевнився, що дані співробітники несли службу законно. Інспектор ОСОБА_21 зупиняв транспортні засоби, проводив з участниками дорожнього руху профілактичні бесіди про недопущення правил дорожнього руху, а ОСОБА_22 , знаходився у стороні та підстраховував ОСОБА_21 . Збираючись їхати до відділення поліції для проведення ранкового розводу та перезмінки, він попросив інспектора ОСОБА_21 зупинити йому попутну машину, яка б їхала у с.Козелець. Приблизно на початку сьомої години ранку до них під"їхали 12 чоловік у цивільному одягу, не назвавшись та нічого не пояснюючи почали їх бити, зривати погони. Потім він дізнався, що то були спіробітники УВБ, прокуратури та СБУ, які повідомили про отримання хабара. Під час їх діалогу, їх періодично били, ображали, залякували, чинили психологічний тиск. Потім один із співробітників відвів інспектора ОСОБА_21 в сторону і вони про щось розмовляти. Потім їм було запропоновано видати всі речі, які знаходилися у них в карманах, грошові кошти. Коли вони попросили показати акт помітки і вручення грошей для порівняння серії та номеру купюр з тими, що знаходяться у них, камера відразу виключалася, після чого їх періодично били. Вважає, що вилучення речей проводилося з порушенням вимог чинного законодавства, так як дані речі не були опечатані у присутності понятих. Особистий його огляд та огляд транспортного засобу проводився без ухвали слідчого судді, що на його думку є порушеням вимог КПК. Також він просив надати йому захисника, проте його прохання ігнорувалося. Жезли, які були вилучені, належали інспекторам ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Ні він, ні ОСОБА_22 зі жезлами не працювали, водіїв не зупиняли, лише інколи підстраховували інспекторів ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , допомогали їм в оформлені порушників. Стверджує, що ОСОБА_23 перший раз побачив у суді при допиті, до цього часу його раніше не бачив, не спілкувався, неправомірну вигоду не вимагав і не отримував, ніякої змови з ОСОБА_22 у нього не було. Вилучені у нього гроші в сумі 200 євро та 4000,00 грн - це його особисті кошти. Просить виправдати в інкримінуєвих йому злочинах.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість по пред`явленому обвинуваченню також не визнав та показав, що 07.05.2016 о 05-00 годині ранку за ним заїхав ОСОБА_21 і вони поїхали у райвідділ, отримали зброю та поїхали на чергування. В той день, до складу їх групи по нагляду за додержанням безпеки дорожнього руху входили він і інспектор ОСОБА_21 , до повноважень якого, на відмінну від нього, входило забезпечення безпеки дорожнього руху. Інспектор ОСОБА_21 не був його підлеглим, а тому, на яку саме ділянку дороги їхати, приймав рішення ОСОБА_21 та говорив йому, що потрібно робити. ОСОБА_24 приїхав до них пізніше для того щоб перевірити наряд. Через деякий час інспектор ОСОБА_21 зупинив автомобіль через порушення правил дорожнього руху. ОСОБА_21 разом з водієм підійшли до них так як ОСОБА_21 відчув підозрілий запах від водія. В цей час задзвонив у ОСОБА_21 телефон і він передав документи водія їм, а сам відійшов. Для перевірки водія на стан алкогольного сп`яніння, він взяв на задньому сидінні автомобіля алкотест "Драгер". Як даним приладом користуватися він не знав, а тому, як розумів, включив його та дав водію подути у трубку. На екрані висвітився показних, але який був результат тесту точно не пам"ятає. Потім положив пристрій в автомобіль і пішов до інспектора ОСОБА_21 , більше до службового автомобіля не підходив. Про що розмовляв ОСОБА_24 з водієм йому не відомо. Стверджує, що будь-яких дій на заволодіння чужим майном шляхом обману та щодо підбурювання для отримання неправомірної вигоди він не вчиняв, жодних грошових коштів ні від кого не вимагав, ніякої домовленості з ОСОБА_24 у нього не було. Вважає, що зібрані стороною обвинувачення докази на підтвердження їх вини є сфальсифікованими та недопустимими. Просить виправдати в інкримінуєвих йому злочинах.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
За правилами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, покладається на прокурора.
Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
- показання свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що на даний час він працює у Козелецькому відділі інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1, а 07.05.2016 працював на посаді старшого інспектора з нагляду за дорожнім рухом Козелецького відділення поліції. 07 травня 2016 року він заступив на чергування по нагляду за дорожнім рухом. Разом із ним заступили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Керівником їх групи був ОСОБА_6 . Зранку він заїхав за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 додому, потім вони заїхали до райвідділу, а далі на службу. За кермом службового автомобіля був він. В зону їх обслуговування входив весь Козелецький район. В той день вони проводили превентивне чергування на автошляху «Київ Чернігів Нові Яриловичі», біля с. Єрків. В таком складі: він, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в той період часу на чергування виїжджали систематично. Порядок виїзду визначався спеціальними вказівками, які поступали із Управління превентивної діяльності Ніжинського відділення поліції, від керівника підрозділу, тощо. В його обов`язки входив нагляд за дорожнім рухом, зупинка та перевірка транспортних засобів, встановлення можливих свідків, профілактика, превенція. Які функціональні обов`язки були покладені на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , не пам`ятає, але у них були жезли. 07.05.2016 він зупинив автомобіль марки «Опель», так як в автомобілі не горіла ліва передня фара та був характерний рух автомобіль «віляв». Оскільки пред`явлене для огляду водієм свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу викликало у нього сумніви, він вирішив його перевіріти по базі, здійснивши телефонний дзвінок черговому. Перед тим як зателефонувати чергому він разом із водієм «Опеля» підійшов до службового автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_4 . Де в той час знаходився ОСОБА_6 , не пам"ятає. Водій «Опеля» на прізвище ОСОБА_23 сів до службового автомобіля і поки він телефонував до чергового, ОСОБА_23 знаходився в салоні автомобіля разом із ОСОБА_24 . Яка відбувалася розмова в салоні службового автомобіля він не знає так як весь час знаходився неподалік від службового автомобіля. Перевіривши, що з документами у водія все в порядку, він підійшов до службового автомобіля. В цей час ОСОБА_23 вийшов зі службового автомобіля і пішов до свого автомобіля. Він наздогнав останнього та віддав йому документи. Також свідок зазначив, що ОСОБА_24 був його керівником, а тому він йому підпорядковувався. Чи надавав ОСОБА_24 йому в той ранок якись вказівки, не пам"ятає;

- показання свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що на даний час він працює у Козелецькому відділі інспектором сектору реагування патрульної поліції № 2 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області. Станом на 07.05.2016 інспекторами з нагляду за забезпеченням безпеки дорожнього руху працювало у них у відділі замість п`яти дві людини - він та ОСОБА_21 , тому для патрулювання залучали інших співробітників із райвідділу поліції. В зону їх обслуговування входив весь Козелецький район, в тому числі, автодорога «Київ Чернігів Нові Яриловичі». При виході на чергування інспектору видається маршрутний лист, який містить висновок лікаря, та маршрут патрулювання. Склад групи могли формувати: начальник, керівники служб, а саме, ОСОБА_26 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Від даних осіб поступали службові вказівки, оскільки вони їм підпорядковувалися. Відрізок автошляху, на якому здійснювалося патрулювання, визначав старший в групі в усній формі. Які саме події відбулися 07 травня 2016 року, стосовно яких його викликали до суду, він не знає. Чув про них тільки на рівні «чуток»;

- показання свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що з червня 2017 року працює в.о. заступника начальника Бориспільського ВП ГУНП Київської області. Станом на 07.05.2016 перебував на посаді начальника сектору розшуку Козелецького ВП і тимчасово виконував обов`язки начальника Козелецького ВП. На той час у Козелецькому ВП працювали також ОСОБА_4 і ОСОБА_6 ОСОБА_4 працював по лінії громадської безпеки, ОСОБА_6 його заступником. Інспекторами були ОСОБА_13 та ОСОБА_25 . Після реорганізації штат був зменшений, співробітників по забезпеченню безпеки дорожнього руху не вистачало, а у них транзитний район, який потребував постійного патрулювання, тому до складу груп залучалися в тому числі і дільничні. Яким нормативно-розпорядчим документом визначався склад групи не пам`ятає. На ОСОБА_4 і ОСОБА_6 були покладені обов`язки по створенню та організації діяльності цих груп. Патрулювання також здійснювалося і на ділянці автодороги «Київ-Чернігів» Козелецького району. Всі питання, пов`язані із організацією патрулювання, визначення складності ділянок автошляху, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 вирішували самі. До 07.05.2016 ОСОБА_4 і ОСОБА_6 більше ніж один раз були в складі групи. Зону контролю на дорозі визначав старший по групі. 07.05.2016 до складу групи входили: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 ;

- показання свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що в лютому березні 2016 року, на трасі, в Козелецькому районі, його декілька разів зупиняли одні і тіж співробітники поліції, яким він платив 200 грн. Вважає, що зупиняли його безпідставно, оскільки автомобіль знаходився у справному стані і він ПДР не порушував. Після цього він звернувся до правоохоронних органів. Для проведення слідчих дій, а саме, для дачі хабаря працівниками поліції йому було вручено 4000 грн. Кошти йому вручалися близько 06-00 години ранку в посадці на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі перед с. Колитянське Козелецього району, при цьому були присутні два поняті. Під час вручення йому коштів складався протокол, в якому були переписані купюри, де він поставив свій підпис. Крім цього на нього наділи обладнання по відео-та аудіоконтролю. Документи про застосування цих засобів не складалися. Потім він поїхав, на ділянці автошляху «Київ Чернігів Нові Яриловичі» біля с. Єрків Козелецького району, його автомобіль марки «Опель Вектра» був без причини зупинений співробітником поліції, який попросив документи та запропонував пройти до службового автомобіля. В автомобілі знаходився один співробітник поліції, другий стояв біля дверей автомобіля, а той, що зупиняв, залишився на трасі. Коли він підійшов до службового автомобіля, йому запропонували пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння. Після продуття трубки, прибор «Drager» показав наявність у нього алкоголю в крові 0,33 проміле. Це ж значення було і на чеку тесту на алкоголь. На запитання, про те, які алкогольні напої вживав, сказав, що 06.05.2016 року випив пляшку пива, 07.05.2016 року алкогольні напої не вживав. В службовому автомобілі він сидів на передньому пасажирському місці, на місці водія сидів співробітник поліції. Цифрові показники на приборі «Drager» та на чеку він бачив на власні очі. Один із спіробітників поліції сказав, що можуть скласти відносно нього протокол та позбавити водійських прав на три роки, після чого запитали як будем вирішувати це питання, а потім сказали принести мобільний телефон та набрати суму коштів, яку він може їм запропонувати. Він набрав на телефоні суму «3000 грн». Працівник поліції, що сидів на місці водія сказав, що цього недостатньо і він передав йому в руки 4000,00 грн номіналом по 200 грн. Після цього співробітники поліції віддали йому водійські права і він поїхав. Проїхавши з кілометр, з нього працівники СБУ зняли апаратуру та відправили на освідування на стан алкогольного сп"яніння. При вручені йому спеціальних технічних засобів жодних документів не складали і свідки при цьому присутні не були. Хто саме зі співробітників поліції його зупиняв на трасі 07.05.2016 та хто з ним спілкувався у службовому автомобілі, кому він давав хабар, на даний час впізнати не може, оскільки вони були у формі і пройшло багато часу. Співробітники поліції йому представилися, але їх прізвища, імена та по батькові вже не пам`ятає;

- показання свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що його друг ОСОБА_28 запропонував прийняти участь в операції по затриманню недобросовісних міліціонерів, на що той погодився. Близько 06-00 години ранку, в лісосмузі, в с. Сираї, було переписано та передано Бабічеву 4000 грн, номіналами по 200 грн. Купюри були сфотографовані та переписані. Був присутній ще один понятий - ОСОБА_28 . Після вручення грошей, приблизно через 40 хвилин їм подзвонили, і вони виїхали в с. Єрків. Біля заправки побачили службовий автомобіль ДАІ, де ОСОБА_24 добровільно видав грошові кошти - 4000 грн, які перед цим були вручені ОСОБА_23 . За результатами проведення слідчих дій - вручення коштів та обшуку складалися протоколи, де він та інший понятий ставили підпис;

- показання свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що 07.05.2016 залучався працівниками СБУ в якості понятого і приймав участь у слідчих діях в Козелецькому районі. Там були працівники СБУ,слідчі прокуратури та внутрішньої безпеки. Був свідком огляду, вручення та помітки грошових коштів. Приблизно о 06-00 годині прибули в лісосмугу біля с. Єрків Козелецького району, де працівники ВБ чи СБУ переписали всі номера купюр на загальну суму 4000,00 грн. сфотографували і дали їх співробітнику правоохоронних органів, і той поїхав, а він, разом з іншим залишилися чекати. Згодом їм зателефонували, вони сіли в автомобіль і поїхали. Біля заправки стояла машина ДАЇ, а працівники СБУ, прокуратури та ВБ здійснювали обшук під ча якого ОСОБА_4 виложив 4000,00 грн. номіналом по 200,00 грн. При врученні коштів та за результатами обшуку складалися протоколи, в яких він ставив свій підпис. Крім нього був також і ОСОБА_27 , який також підписував ті протоколи. При обшуку проводилася відеофіксація працівниками правоохоронних органів. Інших технічних засобів в його присутності ніхто нікому не вручав. Всі процесуальні документи складалися на місці. Також повідомив, що при вручені коштів було присутніх 4-5 чоловік. Всіх по прізвищах не знав, але вони представлялися як співробітники прокуратури, СБУ. Оскільки він бачив посвідчення тієї особи якій вручили грошові кошти як хабар, він зробив висновок, що кошти вручалися працівнику правоохоронного органу. Запропонував йому прийняти участь у слідчих діях працівник внутрішньої безпеки ОСОБА_29 , що є другом його сім`ї;

- показання свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які зазначили, що з приводу подій, що мали місце 07.05.2016 року на автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі в межах населеного пункту Єрків, Козелецького району Чернігівської області, їм нічого не відомо. Додатково свідок ОСОБА_32 повідомив, що на Київській трасі в Козелецькому районі його неодноразово зупиняли працівники поліції з якими він вирішував питання щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності. З приводу цих подій він подзвонив за телефоном в службу довіри, там порадили звернутися до відділу СБУ, що він і зробив. В СБУ він написав заяву. Додатково свідок ОСОБА_31 повідомила, що часто їздила по автодорозі Київ-Чернігів-Н. Яриловичі по роботі і у зв`язку з тим, що у Ніжинському районі у її сім"ї є будинок (спадщина) за яким потрібно доглядати. На цій трасі їх неодноразово зупиняли два працівники поліції у формі старого зразку та натякали вирішити питання іншим способом. Весною 2016 року до них додому прийшов працівник СБУ, показав посвідчення та сказав, що по оперативних даних їм відомо що їх часто зупиняли на трасі та попросив пояснити, чому. Вона надала даному працівнику усні пояснення.

Також прокурор в обґрунтування обвинувачення надав суду фактичні дані, які містяться в наведених документах та відеозаписах, а також в обгрунтування вини обвинувачених посилався на дані в матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій.
Так, згідно витягу з кримінального провадження №0000118, 21.04.2016 року до ЄРДР внесено повідомлення про злочин за ч. 3 ст.368 КК України. Підставою внесення стали матеріали правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. (т.1 а.п.174).
Рапортом від 21 квітня 2016 року про виявлення кримінального правопорушення старшим о/у в ОВС 2 сектору відділу БКОЗ УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_33 повідомлено Заступника начальника Управління - начальника відділу БКОЗ УСБУ в Чернігівської області ОСОБА_34 про систематичне вимагання у ОСОБА_31 спіробітниками Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області неправомірну вигоду за можливість уникнення відповідальності за вчинення порушень правил дорожнього руху, який в свою чергу, в цей же день - 21.04.2016, про дані обставини повідомив Заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_35 ( т.1 а.п.194, 192-193).
Вказана в рапорті від 21.04.2016 дата його реєстрації - 21.02.2016, тобто на два місяці раніше до його подання, на думку суду, є опискою.
Згідно листа за підписом начальника управління ОСОБА_36 від 25.04.2016 року, начальнику слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_37 направлено заяви громадян ОСОБА_30 та ОСОБА_16 для розгляду по суті та прийняття відповідного процесуального рішення (т.1 а.п.195).
ОСОБА_16 у своїй заяві від 25 квітня 2016 року повідомив про неправомірні дії інспектора патрульної служби Харченка, який на автодорозі Київ-Чернігів в районі смт.Козелець неодноразова вимагав у нього неправомірну вигоду за порушення ПДР який він не вчиняв. Заява ОСОБА_30 від 25 квітня 2016 року за своїм змістом аналогічна заяві ОСОБА_16 ( т.1 а.п.196,197).
Згідно повідомлення про початок досудового розслідування від 21.04.2016 року за підписом заступника начальника СВ прокуроратури Чернігівської області ОСОБА_38 , розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118.
Згідно постанови про призначення групи прокурорів від 21.04.2016 року у кримінальному провадженні №0000118 від 21.04.2016 року призначено групу прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях у складі ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , старшим групи визначено ОСОБА_39 ( т.1 а.п.179)
Згідно постанови про створення групи слідчих від 21.04.2016 року у кримінальному провадженні №0000118 від 21.04.2016 року створено групу слідчих у складі начальника слідчого відділу прокуроратури Чернігівської області - ОСОБА_41 , заступника начальника - ОСОБА_38 , слідчих в ОВС - ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , старших слідчих - ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 ( т.1 а.п.176-177).
Постановою прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_39 про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.04.2016 року, для отримання доказів злочинної діяльності працівників Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в частині вимагання та одержання неправомірної вигоди, доручено працівникам УСБУ в Чернігівській області в термін з 27.04.2016 по 30.05.2016, провести спеціальний слідчий експеримент шляхом огляду та вручення ОСОБА_16 коштів в сумі 4000,00 для подальшої передачі одному з працівників Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області на трасі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, в якості неправомірної вигоди. В даній постанові зазначено, що при проведені спеціального слідчого експерименту використовувати кошти Управління СБУ в Чернігівській області (т.1 а.п.200-201).
Захисник вказує, що прокурором прийнято рішення про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, проте порядок її проведення, який описаний в резолютивній частині постанови свідчить про інший порядок, що виражається у формі імітування обстановки злочину, яка не зазначена в постанові прокурора.
Проте, суд не може погодитися з такою позицією захисника виходячи з наступного.
За положеннями статті 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може проводитися, з-поміж іншого, у формах спеціального слідчого експерименту та імітування обстановки злочину, порядок їх проведення відповідно до частини 5 даної статті визначається законодавством.
Пунктом 1.12 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні (затв. наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1678/5) (далі - Інструкція) встановлено, що імітування обстановки злочину полягає в діях слідчого, уповноваженої особи, з використанням імітаційних засобів, які створять у оточуючих уяву про вчинення реального злочину, з метою його запобігання та викриття відомої чи невідомої особи, яка планувала чи замовляла його вчинення.
Таким чином, контроль за вчиненням злочину у формі імітування його обстановки застосовується з метою переконання невизначеного кола осіб у тому, що начебто відбувається злочинне діяння. Тобто дії уповноважених осіб спрямовані на інсценування зовнішніх, не прихованих, а демонстративних, очевидних для оточуючих ознак вчинення нібито фактичного злочину. Дана негласна слідча дія націлена на запобігання реальному злочину.
Згідно з цим же пунктом Інструкції спеціальним слідчим експериментом є створення відповідних умов в обстановці, максимально наближеній до реальної, з метою перевірки дійсних намірів певної особи, у діях якої вбачаються ознаки тяжкого чи особливо тяжкого злочину, спостереження за її поведінкою та прийняттям нею рішень щодо вчинення злочину.
Спеціальний слідчий експеримент спрямований на штучне моделювання обстановки, яка б дала можливість отримати фактичні дані про злочинні наміри певної особи.
Таким чином, вказані форми контролю за вчиненням злочину не є тотожними за своїм змістом та умовами реалізації, що вимагає отримання на проведення кожного з них конкретно визначеного рішення уповноваженої особи.
Згідно з частиною 4 статті 246 КПК України до виключної компетенції прокурора віднесені повноваження щодо прийняття рішення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину.
Прокурор у вказаній вище постанові прийняв рішення про проведення конкретної негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту шляхом врученням ОСОБА_48 грошових коштів, з їх подальшою передачею в якості неправомірної вигоди. Зазначений в постанові порядок проведення на переконання суду, відповідає такій негласній слідчий (розшуковій) дії як спеціальний слідчий експеримент, оскільки вказаними діями створені відповідні умови в обстановці, максимально наближеній до реальної, з метою перевірки реальних намірів певної особи, у діях якої вбачаються ознаки злочину, спостереження за її поведінкою та прийняттям нею рішень щодо вчинення злочину.
07 травня 2016 року старшим уповноваженим в ОВС відділу БКОЗ УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_49 складено протокол огляду, помічення та вручення грошових коштів.
Відповідно до протоколу огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016 р., поблизу населеного пукту Сираї Козелецького району, у присутності двух понятих - ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , було проведено огляд грошових коштів, що належать Управлінню СБ України, в сумі 4000 грн, купюрами номіналом 200 грн загальною кількістю 20 штук, які вручені гр. ОСОБА_16 для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання у нього неправомірної вигоди невстановленими спіробітниками поліції, за можливість уникнення передбаченої чинним законодавством відповідальності за, нібито порушення правил дорожнього руху. Даним протоколом зафіксовано огляд коштів в сумі 4 тис. грн., які належать СБ України, зазначено їх серійні номери (т. 1 а.п.207).
Захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_10 просить визнати протокол огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016 р. недопустимим доказом, оскільки виготовлений з порушенням ст.104 КПК України, так як таких процесуальних документів два, які відмінні один від одного, а саме, відповідно до протоколу, що був йому відкритий як доказ, вбачається, що проведення процесуальної дії такої як огляд та вручення грошових коштів ОСОБА_16 в сумі 4000 грн з відповідними серіями та номерами начебто відбувалося на підставі невідомої постанови процесуальної особи від 22.04.2016 та доручення невідомому оперативному підрозділу. На думку захисника, це вказує, що на момент проведення вказаної процесуальної дії, постанова прокурора була відсутня, і виготовлена після проведення вказаної процесуальної дії, тобто, виготовлена "заднім число" .
Так, з дослідженої судом копії протоколу огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016, яка надана суду захисником, даний протокол містить пробіли в частині зазначення процесуальної особи, яка винесела постанову про проведення контролю за вчиненням злочину та процесуальної особи яка винесла доручення, також, дата постанови про проведення контролю за вчиненням злочину зазначена у друкованому вигляді - 22.04.2016, а замість числа в даті доручення пробіл "__.04.2016 року" (т.2 а.п.111).
В той же час, в протоколі огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016 р, який наданий суду прокурором, і який відкритий захиснику під час судового розгляду - 26.03.2018 ( т.2 а.п.110), пробіли, які були у копії захисника, заповнені кульковою ручкою із зазначенням прокурора відділу прокуратури ОСОБА_39 (який виніс постанову про проведення контролю за вчиненням злочину), начальника слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_41 ( який виніс доручення), та дати доручення, а саме число "27", а в даті про винесення постанови про проведення контролю є виправлення кульковою ручкою на число "27".
Крім того, захисник зазначає, що протокол огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016 р., який наданий суду стороною обвинувачення, стороні захисту в порушення ст.290 КПК України, не відкривався. До сторони захисту, згідно п.19 ст.3 КПК України відносяться, зокрема, обвинуваченні та їх захисники.
Невідкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку статті 290 КПК України, після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як докази.
Як зазначалося вище, протокол огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016 р., який був наданий суду прокурором, відкритий захиснику 26.03.2018, тобто під час судового розгляду, письмового підтвердження про відкриття даного доказу обвинуваченим, прокурором не надано.
З огляду на викладене, невідкриття стороні захисту, зокрема обвинуваченим протоколу огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016 р, який був наданий суду прокурором, викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності та допустимості доказів, які містяться в даному протоколі (т. 1 а.п.207). А протокол огляду, помічення та вручення грошових коштів, який був відкритий стороні захисту під час досудового розслідування не свідчить про наявність рішення прокурора на момент проведення негласної слідчої (розшукової) дії, що ставить під сумнів законність проведення таких дій, а отже докази, результати яких зафіксовані протоколом огляду та вручення грошових коштів від 07.05.2016, не можна визнати допустимими.
На підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 27 квітня 2016 року, була проведена негласна слідча (розшукова) дія у виді аудіо, відеоконтролю (т.1 а.п.203-204) за наслідками проведення якої були здобуті наступні докази - протокол про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 10 травня 2016 року з доданим до нього носієм інформації з відеозаписом аудіо, відео контролю особи (т. 1 а. п. 84 - 88, 113 - 117).
З протоколу про результати аудіо, відео контролю за особою від 10 травня 2016 року вбачається, що 07.05.2016 біля автозаправної станції в с.Єрків Козелецького району Чернігівської області спіробітниками Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було зупинено ОСОБА_16 , якому ОСОБА_6 , під час перевірки дозвільних документів на автотранспорт, повідомлено, що від нього чути запах спиртного та запропоновано сісти до службового автомобіля співробітників поліції. Знаходячись в службовому автомобілі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було запропоновано ОСОБА_16 здійснити алкотест за допомогою пристрію "Драгер", без документування результатів алкотесту. Після проведення алкотесту було виявлено, що нібито ОСОБА_16 перебуває в стані легкого алкогольного сп"яніння. Виявивши даний факт, ОСОБА_6 з документами ОСОБА_16 відійшов в сторону, а ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_16 , що якщо вони складуть на нього адміністративний протокол то останній сплатить значну суму штрафу та понесе значні витрати, пов"язані з поверненням водійського посвідчення та спитав, що ОСОБА_50 може запропонувати, надавши вказівку набрати певну суму на своєму мобільному телефоні. Бабичев набрав на телефоні 3000,00 грн. ОСОБА_24 повідомив, що цього замало та спитав скільки ОСОБА_50 має при собі. ОСОБА_50 повідомив, що має при собі 4000,00 грн. Забравши у ОСОБА_51 вказану суму, ОСОБА_24 повідомив, що він зателефонує щоб останнього не зупиняли до ОСОБА_52 та щоб він більше не порушував правил дорожнього руху. Потім ОСОБА_50 сів за кермо свого автомобіля та отримав від ОСОБА_6 документи на автомобіль. Додатком до даного протоколу є компакт-диск DVD+R "Artex" №2256 від 15.04.2016 ( т.1 а.п.244-245).
У протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 10 травня 2016 року, складеного на підставі постанови прокурора ОСОБА_39 про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.04.2016 року, зазначена аналогічна інформація, що і в протоколі про результати аудіо, відео контролю за особою від 10 травня 2016 року. Крім цього, зазначено, що у відповідності до п.3 ч.2 ст.99, п.1 ч.3 ст.104, 252 КПК України в ході процесуальної дії застосовувався спеціальний технічний засіб "Сафарі 1 №83014С". ( т.1 а.п.243).
Протокол огляду (дослідження) матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 10.06.2016, який складений слідчим ОСОБА_53 , згідно якого в ході перегляду відеозапису з оптичного носія (компакт-диск) DVD+R "Artex" №2256 від 15.04.2016 (що є додатком до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії -аудіо-відеоконтролю від 10.05.2016), встановлено та зафіксовано, як близько 06 год 11 хв. 07.05.2016 ОСОБА_50 був зупинений спіробітником Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_54 , який перевірив у нього документи, після чого відбулася розмова між ОСОБА_55 та іншими працівниками Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області з приводу перебування ОСОБА_51 у стані алкогольного сп"яніння та необхідності складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. У ході розмови ОСОБА_24 узгодив з ОСОБА_55 суму грошових коштів, яку останній мав надати за нескладання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, після чого ОСОБА_24 отримав від ОСОБА_51 кошти в салоні службового автомобіля ДПС ( т.1 а.п.246-249).
Захисник вказує на недопустимість протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою та додатку до нього, посилаючись на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні процесуальні документи про залучення ОСОБА_16 до конфіденційного та/або негласного співробітництва, оснащення та вилучення у свідка ОСОБА_51 засобів відео-, аудіо контролю з зазначенням марки, моделі засобів, а доданий до нього додаток (оптичний диск) не засвідчений підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію.
Щодо протоколу про результати аудіо, відео контролю за особою від 10 травня 2016 року необхідно відзначити, що з його змісту убачається, що в ході контролю за вчиненням злочину застосовувалося відео спостереження, додатком до протоколу значиться компакт-диск, за результати цього ж відеоспостереження були складені також протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 10 травня 2016 року та протокол огляду (дослідження) матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 10.06.2016, проте суду не надано протокол вручення ОСОБА_48 технічних засобів, за допомогою яких він здійснював аудіо-, відео фіксацію своїх розмов із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та протокол вилучення у ОСОБА_51 спеціальних технічних засобів, що позбавляє суд можливості встановити чи діяли правоохоронні органи в межах та у спосіб, передбачених ухвалою слідчого судді, чи не порушенні умови проведення такої процесуальної дії. Відсутні дані про наявність таких протоколів в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Також, в матеріалах провадження відсутнє підтвердження про залучення ОСОБА_16 до конфіцендійного співробітництва та участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, як це передбачено ч. 6 ст. 246, ч. 1 ст. 275 КПК України.
Згідно Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні (п. 4.7.1) додатки до протоколу мають бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію (ст. 105 КПК України).
Положеннями ст.105 КПК України передбачено, що особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, якими можуть бути, зокрема, спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів; стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії; фототаблиці та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. При цьому додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Проте, доданий до протоколу додаток - компакт-диск DVD+R №2256 від 15.04.2016 не засвідчений підписами осіб, які виконували негласну слідчу (розшукову) дію.
З урахуванням вказаних вище порушень, суд приходить до висновку про недопустимість доказів, отриманих за результатами негласних слідчих дій, оскільки вони отримані з істотним порушенням прав та свобод людини.
Згідно протоколу обшуку від 07.05.2016 року слідчим ОСОБА_56 , за участю працівників УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , працівників УВБ в Чернігівській області ДВБ НП України ОСОБА_59 , ОСОБА_29 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , у присутності понятих ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , на автотрасі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі біля автозаправної станції "Саноіл" в с. Єрків Козелецького району Чернігівської області було проведено обшук службового автомобіля ДПС ДАІ МВС України в Чернігівській області д.р.з. НОМЕР_1 та трьох осіб в форменому одязі працівників поліції, які представились ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . На пропозицію видати незаконно отриманні кошти останні повідимили, що незаконно отриманих коштів у них не має, є лише власні заощадження, які добровільно видали разом з документами на посвідчення особи, зокрема, ОСОБА_4 добровільно видано кошти в кількості 20 купюр номіналом 200 грн кожна на загальну суму 4000 грн (номера та серії яких зазначені в протоколі обшуку), які були вилучені та поміщені до прозорого поліетиленового пакету та опечатані біркою з написом : " Речі видані ОСОБА_4 в ході обшуку 07.05.2016 ОСОБА_62 ). Заяв та зауважень від учасників слідчої дії не надходило. До протоколу обшуку долучено оптичний носій DVD+R з відеозаписом обшуку, який в порушення ст.105 КПК України, не був опечатаний (т.1 а.п. 211-216).
Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2016 року, було надано дозвіл на проведення обшуку ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_63 та огляду автомобіля "Ланос" д.р.з. НОМЕР_1 ( т.1 а.п.208-210).
Протокол обшуку, в ході якого вилучені грошові кошти, що використовувались при проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину та відповідно речові докази - грошові кошти в сумі 4000 грн., купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 20 шт., не можуть бути допустимими доказами, оскільки є похідними від доказів, отриманих за результатами негласних слідчих дій, які визнанні недопустимими.
До того ж, обшук службового автомобіля "Ланос" д.р.з. НОМЕР_1 проведений без дотримання вимог ст.234 КПК України, оскільки дозвіл на проведення обшуку автомобіля не надавався. Натомість ухвалою слідчого судді від 08.05.2016 надано дозвіл на проведення огляду цього автомобіля.
Крім того, суд погоджується з доводами захисту про заінтересованість в результатах кримінального провадження понятого ОСОБА_28 , який зазначений у протоколі огляду, помічення та вручення грошовх коштів від 07.05.2016 та у протоколі обшуку від 07.05.2016.
Так, понятий - незаінтересована у результатах кримінального провадження особа, запрошена слідчим чи прокурором для посвідчення факту провадження слідчої дії, її ходу та результатів. Участь понятих є гарантією правильного безпосереднього сприйняття при провадженні слідчих дій обставин та фактів, що мають значення для кримінального провадження, їх належного фіксування у процесуальних документів.
В судовому засіданні з показів свідка ОСОБА_28 було встановлено, що взяти участь у проведенні відповідних слідчих дій йому запропонував ОСОБА_29 , який є другом його сім"ї. Як вбачається з протоколу обшуку від 07.05.2016, ОСОБА_29 був учасником такої процесуальної дії як обшук, є працівником УВБ в Чернігівській області ДВБ НП України, а отже є заінтересованою особою в результатах даного кримінального провадження, що дає привід сумніватися у незаінтересованості запрошеного ним в якості понятого - ОСОБА_28 .
Відповідно до ч.7 ст. 223 КПК України понятими не можуть бути, особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Залучення таких осіб до проведення слідчої (розшукової) чи негласної (розшукової) слідчої дії тягне за собою визнання доказів, отриманих під час проведення таких слідчих дій, недопустимими. З огляду на викладене, протокол огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016 та протокол обшуку від 07.05.2016, не можна визнати допустими доказами.
Згідно протоколу огляду предметів від 25.05.2016, номери та серії грошових коштів, номіналом по 200 грн в кількості 20 штук, на загальну суму 4000 грн, вилучених у ОСОБА_4 в ході обшуку, ідентичні номерам та серіям купюр грошових коштів, які згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 07.05.2016 були вручені ОСОБА_16 співробітником УСБУ в Чернігівській області для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання у Бабичева неправомірної вигоди ( т.1 а.п. 217-218).
Згідно висновку експерта № 78 від 21.06.2018, в наданому на дослідження газоаналізаторі Drager Alcotest 6810, який був вилучений зі службового автомобіля марки "ДЕО Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 в ході обшуку 07.05.2016, зберігається інформація про 59 останніх тестів, дата останнього калібрування 05.05.2016, дата встановлена в пристрої 17.06.2016 10:29:58, що співпадає з часом на робочій станції експерта, інформації про тести проведені 07.05.2016 не виявлено, виявлено тест із значенням "0,33 ‰", який був проведений 13.07.2011 01:09 ( т.1 а.п.233-236).
Відповідно до протоколу огляду предметів від 22.06.2016, слідчим ОСОБА_53 був проведений огляд приладу для тестування водіїв на стан алкогольного сп"яніння марки "Drager Alcotest 6810", серійний номер НОМЕР_3 , який був вилучений в ході обшуку 07.05.2016 зі службового автомобіля марки "ДЕО Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 та встановлено, що перший тест, інформація про який міститься в пам"яті приладу, проведено 18.02.2011 о 22 год. 01 хв., останній тест проведено 18.04.2016 о 07 год 36 хв.; інформація про тести, які б були проведені 07.05.2016 відсутня. У приладі міститься інформація про один тест, проведений 13.07.2011 об 01 год 09 хв. з результатом 0,33 ‰. Інші тести з таким же результатом відсутні.
Копією Свідоцтва про повірку вищевказаного приладу №12-01/1973, чинного до 05.05.2017 підтверджується, що його повірка була проведена 05.05.2016 (т.1 а.п. 241).
Оскільки протокол обшуку, в ході якого вилучені грошові кошти в сумі 4000 грн, прилад для тестування водіїв на стан алкогольного сп"яніння марки "Drager Alcotest 6810", серійний номер НОМЕР_3 , визнано судом недопустимим доказом, то протокол огляду даного приладу від 22.06.2016, висновок експерта № 78 від 21.06.2018, у якому досліджувався вказаний прилад, протокол огляду грошових коштів в сумі 4000 грн, вилучених під час обшуку, також не можуть бути доказами винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінуємих їм злочинів, оскільки вони є похідними від доказів, отриманих з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Також слід зазначити, що прокурором не надано процесуального документу про уточнення прізвища свідка ОСОБА_16 , оскільки в процесуальних документах, винесених під час досудового розслідування, крім обвинувального акту, його прізвище вказується як " ОСОБА_50 ".

Згідно протоколу огляду автомобілів від 10 травня 2016, слідчим ОСОБА_53 , за участю старшого інспектора поліції Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_25 , під час огляду автомобіля марки "ДЕО Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено з салона автомобіля біля переднього пасажирського сидіння жезл працівника ДАІ (регульований жезл), біля задніх пасажирських сидінь - ще три жезла працівників ДАІ (регульовані жезли). При цьому ОСОБА_25 повідомив, що один жезл належить йому, інший - ОСОБА_13 , ще один - ОСОБА_4 , жезл, який має пошкодження - ОСОБА_6 ( т.1 а.п.222).
Відповідно до протоколу огляду предметів від 25.05.2016, слідчим ОСОБА_53 , за участю старшого інспектора поліції Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , було проведено огляд чотирьох регульованих жезлів працівників ДПС, які були виявлені та вилучені 10.05.2016 в ході огляду службового автомобіля ДПС марки "Деу Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 та встановлено, що один жезл має металеву ручку з чорною кнопкою, два інші - на своїх ручках мають кнопки червоного кольору, при натиснені на які увімкається світло в цих жезлах, чертвертий жезл - має пошкодження біля ручки, а саме тріщину довжиною 4 см по окружності, ручка якого замотана ізолентою, кнопки для увімкнення світла не має. ОСОБА_13 пояснив, що двома жезлами з червоними кнопками користуються при виконанні своїх службових обов"язків він та його колега ОСОБА_25 , інші два жезла знаходилися весь час у службовому автомобілі марки " Деу Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 , і ними користувалися ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ( т.1 а.п.223-224).
Висновком 1484 від 11.05.2016 лікаря Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, встановлено, що ОСОБА_16 тверезий, ознак сп"яніння не виявлено. Огляд ОСОБА_16 на стан алкогольного сп"яніння був проведений 07.05.2016 о 13 год. 20 хв. ( т.1 а.п.228).

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (далі Інструкція), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я повинно бути здійснено протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Оскільки огляд ОСОБА_16 на стан алкогольного сп"яніння проведений через шість годин після його зупинення, тобто з порушенням встановленого Інструкцією порядку, то Висновок 1484 від 11.05.2016, не може бути належним доказом на підтвердження перебування/неперебування ОСОБА_16 у стані алкогольного сп"яніння 07.05.2016 о 06 год 15 хв.
Згідно Витягів з наказу №3 о/с від 07.11.2015 ( т.2 а.п.4-5), з 07 листопада 2015 року:
- ОСОБА_4 призначено начальником сектору Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та присвоєно спеціальне звання майор поліції;
- ОСОБА_6 призначено заступником начальника сектору Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та присвоєно спеціальне звання капітан поліції.
Функцональні обов"яки начальника сектору та заступника начальника сектору були затвердженні 20 квітня 2016 року, підпис ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про ознайомлення з функціональними обов"язками відсутній ( т.2 а.п.17-18).
Згідно довідки №3884 від 07.05.2016 посадові інструкції на співробітників відділу начальника та заступника Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відсутні ( т.2 а.п.140).
Відповідно до довідки Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області №3883 від 07.05.2016, станом на 07.05.2016 року на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі на цільові відпрацювання співробітники Козелецького ВП Ніжинського ВП не залучалися ( т.2 а.п.6).
Згідно витягу з Журналу №412 обліку інструктажів водіїв Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області від 15.05.2015, передрейсовий інструктаж був проведений з ОСОБА_13 06.05.2016 ( т.2 а.п.7).
Журналом обліку №5 виїздів і повернення транспортних засобів зафіксовано виїзд водія ОСОБА_13 на автомобілі "Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 , 06.05.2016 о 08-00 год., про що свідчить його підпис, інформація про час його повернення - не зазначена. Наступний запис свідчить, що 07.05.2016 о 08-00 год. здійснив виїзд водій ОСОБА_64 ( т.2 а.п.8).
Як вбачається з Книги нарядів №12 від 01.01.2016 по Козелецькому ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, згідно з розстановкою нарядів на 06.05.2016 - ОСОБА_13 входив до основної слідчо-оперативної групи, мається запис про отримання ним зброї 06.05.2016 о 08-20 год. та прийняття від нього зброї - 07.05.2016 о 05 год 23 хв., до інших видів нарядів входили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідальним від керівництва значиться ОСОБА_4 , мається також запис про здійсненням ОСОБА_4 перевірки добових нарядів в цей день о 17-20 год та о 22-00 год. Згідно з розстановкою нарядів на 07.05.2016 - ОСОБА_13 входив до основної слідчо-оперативної групи, мається запис про отримання ним зброї 07.05.2016 о 05-30 год., до інших видів нарядів входили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , також мається запис про отримання ними зброї 07.05.2016 - Савченком о 05-32 год., Харченком о 05-30 год. ( т.2 а.п. 9-13).
Згідно листа №1329/124/15/2016 від 23.06.2016 та доданого до нього Наказу №756 від 22.06.2016 "Про закріплення стаціонарних постів та автомобільних доріг за ротою ДПС ГУНП в Чернігівській області" - відрізок автодорога Київ-Чернігів в районі с.Єрків відноситься до території обслуговування роти ДПС ГУНП в Чернігівській області. Зазначену інформацію суд не приймає до уваги, оскільки вона надана на підставі документу, який виносився вже після 07.05.2016 ( т.2 а.п.27-29).
Рапортом від 23.06.2016 року заступник начальника слідчого відділу прокуроратури Чернігівської області ОСОБА_53 повідомив Заступника прокурора ОСОБА_35 , що з установлених ним в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000118 від 21.04.2016 року обставин, в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочинів, передбачених ч.2 ст.190 та ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, в зв"язку з чим наявні підстави для перекваліфікації злочину з ч.3 ст.368 КК на ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України та додаткового внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України ( т.1 а.с. 180-182).
На підставі вказаного рапорту 23.06.2016 за №0000200 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України (т.1 а.п.183).
Згідно повідомлення про початок досудового розслідування від 23.06.2016 року за підписом заступника начальника СВ прокуроратури області ОСОБА_38 , розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000200 ( т.1 а.п.184).

Постановою слідчого - ОСОБА_38 від 23.06.2016, у кримінальному провадженні №0000118 від 21.04.2016 року злочин за ч.3 ст.368 КК України перекваліфіковано на ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України ( т.1 а.п.186-188).

24.06.2016 постановою прокурора ОСОБА_65 , матеріали кримінальних проваджень №0000118 та №0000200 були об"єднані в одне кримінальне провадження за №0000118, досудове розслідування доручено проводити заступнику начальника СВ прокуроратури області ОСОБА_53 (т.1 а.п.189).

Надаючи оцінку, як доказам, показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_66 , суд вважає, що вони, з точки зору достатності та взаємозв`язку з іншими доказами, - є недостатніми для підтвердження існування тих обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.
Зокрема, свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_66 взагалі не були свідками подій, що мали місце 07.05.2016 року на автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі в межах населеного пункту Єрків, Козелецького району Чернігівської області, а свідок ОСОБА_13 повідомив про причину ним зупинки автомобіля свідка ОСОБА_16 (не горіла ліва передня фара та автомобіль «віляв»), та зазначив, що свідком розмови обвинувачених з ОСОБА_16 він не був.
Зважаючи на процесуальний статус свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , їхніми показаннями підтверджується лише правильність відображених в процесуальних документах дій, які відбувались за їх участі, у зв`язку з проведенням негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину та при проведенні обшуку, але останні з наведених вище підстав судом визнані недопустимими. Крім цього, судом встановлена заінтересованість у кримінальному провадженні свідка ОСОБА_28 , що тягне за собою визнання доказів, отриманих під час проведення з його участю слідчих дій, недопустимими.
Оскільки фіксування одержання неправомірної вигоди здійснювалось без дотримання вимог кримінального процесуального закону, то показання лише свідка ОСОБА_16 не можна вважати достатніми для винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27 ч. 3 ст.369 КК України.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ч. 2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд визнає, що обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27 ч. 3 ст.369 КК України ґрунтується на припущеннях, а зібрані під час проведення слідчих (розшукових) дій докази є неналежними або недопустимими в силу наведених вище підстав, а інші докази надані стороною обвинувачення не доводять винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_6 поза розумним сумнівом. З огляду на те, що після інкримінованої ОСОБА_4 та ОСОБА_6 події злочину сплив значний час, а також на відсутність інших належних і допустимих доказів, суд приходить до висновку, що можливість отримання нових доказів вичерпана.
За таких обставин, суд визнає, що стороною обвинувачення не доведена винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27 ч. 3 ст.369 КК України, а можливість отримання нових доказів вичерпана, отже, останніх належить виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Щодо обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.190 КК України суд зазначає таке.

Злочин, передбачений ст. 190 КК України, є злочином проти власності. Відповідальність за вчинення цих злочинів передбачено нормами Розділу 6 Особливої частини Кримінального кодексу України. Предметом даного злочину є чуже майно, тобто речі матеріального світу, що можуть бути об`єктами цивільно-правових відносин власності і які не належать винному на підставі права власності.

Ознакою складу шахрайства є спосіб вчинення злочину, тобто спосіб, за допомогою якого майно переходить із законного фактичного володіння однієї особи до фактичного незаконного володіння іншої особи, яка не має права на відповідний об`єкт.

При шахрайстві волевиявлення потерпілого фальсифікується, потерпілий в цьому випадку діє під впливом обману, який є інструментом впливу на волю і свідомість потерпілого. Шахрайство є таким впливом на поведінку особи, яка відає майном, який вводить цю особу в оману щодо уявлень про факти дійсності і обумовлює зовні добровільну передачу майна винному. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільність передачі майна чи права на нього, тобто між діями або бездіяльністю винного і помилкою потерпілого, що визначив передачу майна, має бути причинний зв`язок.

Обманом визначається свідомий вплив на психіку іншої особи, що полягає у наданні завідомо неправдивої інформації, підтриманні наявної в особи помилки, неповідомленні інформації з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього.

Шахрайство відзначається тим, що особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, сама передає таке майно винному, вважаючи, що останній мав право на нього.

Отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання. Зокрема, якщо винна особа отримує від іншої особи гроші чи цінності нібито для передачі службовій особі як хабар, маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить кваліфікувати як шахрайство.

Для правильної кваліфікації діяння особи як шахрайства необхідними є наступні ознаки: предмет злочину - майно або права на майно;потерпілий - особа яка є власником майна (суб`єктом прав на майно) або особа у віданні чи користуванні якої таке майно (права на майно) перебуває на законних підставах;винна особа, яка є загальним суб`єктом злочину, передбаченого ст. 190; протизаконний психічний вплив на таку особу у формі обману та/або зловживання довірою, внаслідок чого дана особа вводиться в оману і має спотворене уявлення про обставини, в яких вона передає предмет злочину винній особі. Відсутність принаймні однієї з даних ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

За приписами ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Підсумовуючи наведене, слід констатувати, що наявність потерпілого є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 190, оскільки саме на волю і свідомість даної особи здійснюється протизаконний вплив у формі обману та/або зловживання довірою. Потерпілим в такому випадку є власник майна, або особа у якої таке майно перебуває на законних підставах (право користування, оренди, управління тощо).

В даній ситуації, потерпілий по кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.190 КК України відсутній. У своїй заяві від 24.06.2016 ОСОБА_16 від визнання його потерпілим відмовився, вказуючи, що матеріальної шкоди злочиними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 йому не завдано ( т.2 а.п.144).

Крім того, суд виходить з того, що обманом є свідомий вплив на психіку іншої особи, що полягає у повідомленні завідомо неправдивої інформації, підтриманні наявної в особи помилки, неповідомленні інформації з метою її схилення до добровільної передачі майна чи права на майно.

Натомість, в даній ситуації, ОСОБА_16 передаючи грошові кошти для давання хабара, достеменно знав про те, що за самим процесом передачі хабара стежать співробітники СБУ, які можуть в будь-який момент припинити такі дії. Отже, на відміну від обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , особа, що передавала кошти для давання хабара - ОСОБА_16 , повністю усвідомлював реальний стан речей. Внаслідок цього слід вважати, що воля і свідомість особи, яка передала кошти для давання хабара, не були спотворені обманом щодо подальшої долі зазначених коштів.

Таким чином, майно (в тому числі і грошові кошти), передане особі правоохоронними органами для давання хабара з метою документування злочинної діяльності іншої особи, не може бути предметом злочину, передбаченого ст. 190 КК України, оскільки особа, що його передає, не перебуває в стані омани щодо подальшої долі цього майна (коштів), а навпаки, вводить в оману обвинуваченого щодо своїх справжніх намірів.

Крім того, обвинувачення в шахрайстві та підбурюванні до замаху на давання хабара, у даному випадку, є взаємовиключними, оскільки неможливий одночасний умисел на заволодіння грошима шляхом шахрайства та підбурюванні до давання хабару тих самих грошей.

Такий правовий висновок висловив Верхвоний Суд України в ухвалі від 03 квітня 2008 року у справі №5-953км08.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

З урахування викладеного, на думку суду, обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, базується на припущеннях слідчого та процесуального прокурора. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а отже вони мають бути виправдані за цим обвинуваченням.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у вигляді застави в розмірі 70 мінімальних заробітних плат, що становить 101 500 грн., - скасувати, повернувши суму застави заставодавцю ОСОБА_67 ( т.2 а.п.90-96).
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , у вигляді застави в розмірі 65 мінімальних заробітних плат, що становить 94 250 грн., - скасувати, повернувши суму застави заставодавцю ОСОБА_68 ( т.2 а.п.66-71,145).
Процесуальні витрати на проведення експертизи слід віднести на рахунок держави.

Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Питання про речові докази по справі підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2016 року на квартиру АДРЕСА_5 (т.2 а.п.39-40).
Скасувати арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме: на грошові кошти в сумі 502 грн., які передані на зберігання Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»; мобільний телефон марки «iPhon» модель А1332, чорного кольору з сім-картою «Київстар», мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору з сім картою «Лайф», мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору з сім картою «МТС-Україна», диктофон «Panasonik RR-US590» чорного кольору в коричневому чохлі, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області. ( т.2 а.п.41-42, 44-45).
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: на автомобіль марки «ВАЗ-211540», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ; на грошові кошти в сумі 200 (двісті) євро, які передані на зберігання до Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»; мобільний телефон марки «іPhon», ІМЕІ НОМЕР_5 , без сім-картки; мобільний телефон марки «Sumsung» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 з сім-карткою «Лайф», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області. ( т.2 а.п.46-47, 50-51).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та виправдати, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч. 3 ст. 369 КК України та виправдати за недоведеністю винуватості у вчиненні цього злочину.
ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та виправдати, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч. 3 ст. 369 КК України та виправдати за недоведеністю винуватості у вчиненні цього злочину.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у вигляді застави в розмірі 70 мінімальних заробітних плат, що становить 101 500 грн., - скасувати, повернувши суму застави заставодавцю ОСОБА_67 .
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , у вигляді застави в розмірі 65 мінімальних заробітних плат, що становить 94 250 грн., - скасувати, повернувши суму застави заставодавцю ОСОБА_68 .
Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 703 грн. 68 коп. відшкодувати за рахунок держави.
Речові докази:
-грошові кошти в сумі 4000 грн., купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 20 шт., що знаходяться на зберіганні Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» - повернути Управління Служби Безпеки України в Чернігівській області;
-два регулювальні жезли працівників дорожньо-патрульної служби, прилад «Drager Alcotest 6810», які зберігаються у камері зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області повернути власнику;
-компакт диск DVD+R "Artex" №2256 від 15.04.2016- залишити при матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2016 року на квартиру АДРЕСА_5 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме: на грошові кошти в сумі 502 грн., які передані на зберігання Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»; мобільний телефон марки «iPhon» модель А1332, чорного кольору з сім-картою «Київстар», мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору з сім картою «Лайф», мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору з сім картою «МТС-Україна», диктофон «Panasonik RR-US590» чорного кольору в коричневому чохлі, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: на автомобіль марки «ВАЗ-211540», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ; на грошові кошти в сумі 200 (двісті) євро, які передані на зберігання до Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»; мобільний телефон марки «іPhon», ІМЕІ НОМЕР_5 , без сім-картки; мобільний телефон марки «Sumsung» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 з сім-карткою «Лайф», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та виправданим. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку за заявами.

Суддя ОСОБА_1