Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/227/2018 Справа №641/7969/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , клопотання захисника обвинуваченого про проведення огляду в медичному закладі, не пов`язаному з Харківською УВП УДПТС України в Харківській області № 27 у кримінальному провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002660 від 14.11.2017 року, № 0002312 від 16.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
На обговорення судом, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_2 вважала за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому. При цьому, зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_5 , даного запобіжного заходу, на цей час не змінились, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та учасників процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також, прокурор вказала щодо неможливості запобіганням ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому, вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав думку прокурора ОСОБА_2 .

Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строку запобіжного заходу його підзахисному, при цьому посилався на захворювання ОСОБА_5 , при цьому заявив клопотання про проведення огляду в медичному закладі, не пов`язаному з Харківською УВП УДПТС України в Харківській області № 27, оскільки його підзахисному в медичній установі Харківського УВП УДПТС України в Харківській області № 27 медичний огляд не проводився, його стан здоров`я погіршується.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника, вважав можливим змінити йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він потребує лікування, яке йому не надається в умовах СІЗО.

Прокурор ОСОБА_2 не заперечувала проти проведення медичного огляду обвинуваченому, разом з тим, вважала можливим зобов`язати уповноважену особу Харківського УВП УДПТС України в Харківській області № 27 провести медичний огляд, з покладенням контролю за виконанням ухвали в цій частині на Державну кримінально-виконавчу службу України.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав думку прокурора ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 , судом встановлено, що до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в подальшому цей запобіжний захід продовжувався, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений незаконно може впливати на свідків та учасників процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.

Разом з тим, при вирішенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 щодо проведення огляду обвинуваченого ОСОБА_5 в медичному закладі, не пов`язаному з Харківською УВП УДПТС України в Харківській області № 27, суд проходить до наступного.

Так, згідно Наказу від 15.08.2014 № 1348/5/572 МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ МІНІСТЕРСТВО ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» Розділом 5 вказаного Наказу визначено порядок організації проведення експертизи засудженим при встановленні групи інвалідності, зокрема, у разі наявності в засудженого обмежень життєдіяльності, за якими може бути встановлено групу інвалідності, начальник медичної частини письмово протягом доби інформує про це керівництво УВП з метою направлення його на МСЕК.
Крім того, відповідно до розділу 3 п.1 пп.1 передбачено, що направленню на госпіталізацію в лікарняні заклади підлягають засуджені, у яких виникли захворювання або загострилися хронічні хвороби, лікування яких потребує госпіталізації до лікарняних закладів, а також при необхідності проведення додаткового обстеження (наявним у медичних частинах УВП обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень) в умовах лікарняних закладів.
Згідно розділу 3 п.1 пп. 2, вказаного Порядку, Направлення засуджених, які потребують госпіталізації, до закладів охорони здоров`я ДКВС здійснюється за висновком лікаря медичної частини з урахуванням переліку показань і протипоказань для направлення хворих до спеціалізованих та багатопрофільних лікарень (відділень) згідно з додатком 7 до цього Порядку та згідно з нарядом управління медичного забезпечення Міністерства юстиції України про направлення на лікування за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, або нарядом міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про направлення на лікування за формою, наведеною в додатку 9 до цього Порядку.
Відповідно до п. 2.3, п. 2.5, п. 2.6 розділу ІІ Наказу 10.02.2012 № 239/5/104 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» Медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Виходячи з конституційного принципу визнання охорони здоров`я пріоритетним напрямом діяльності суспільства і держави, а також дотримання прав і свобод людини і громадянина в сфері охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, з метою захисту прав обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи, що обвинувачений, згідно довідки медичної установи від 25.09.2018 за вих. № 206 був оглянутий черговим медичним працівником та на час огляду скарг на здоров`я не мав, загальний стан здоров`я був задовільний, проте, враховуючи, що на теперішній час, обвинувачений ОСОБА_5 посилається на стійке порушення функцій опорно-рухового апарату, обумовлених захворювання, що спричиняє обмеження життєдіяльності, суд вважає за необхідне, згідно Наказу від 15.08.2014 № 1348/5/572 МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» та Наказу 10.02.2012 № 239/5/104 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», зобов`язати начальника медичної частини медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, надати в строк, встановлений судом, висновок щодо наявності/відсутності потреби в госпіталізації та направленні на стаціонарне лікування (проведення оперативного втручання) до лікарняного закладу відділу (сектору) охорони здоров`я територіального органу ДПтС України, якому підпорядкована Харківська УВП (№27) - обвинуваченого ОСОБА_5 , в зв`язку з наявними в нього захворюваннями, й, у випадку встановлення наявності підстав вчинити відповідні дії, передбачені розділом 3 Наказу від 15.08.2014 № 1348/5/572 МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», та розділом 2 спільного Наказу Мінюсту України, Міністерства Охорони Здоров`я України, «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» 10.02.2012 № 239/5/104.
Крім того, враховуючи що до теперішнього часу не виконано ухвали суду від 27.09.2018 та 31.10.2018 року суд вважає за необхідне повторно зобов`язати уповноважену особу Харківського УВП УДПТС України в Харківській області №27 виконати дії, передбачені Розділом 5 Наказу № 1348/5/572 від 15.08.2018 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» щодо організації проведення експертизи обвинуваченому ОСОБА_5 для вирішення питання щодо встановлення групи інвалідності, з покладенням обов`язку контролю за виконанням ухвали в цій частині на Державну кримінально-виконавчу службу України.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про проведення огляду в медичному закладі, не пов`язаному з Харківською УВП УДПТС України в Харківській області № 27.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183,197,199, 376, 392 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Строк дії ухвали до 17 січня 2019 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про проведення огляду в медичному закладі, не пов`язаному з Харківською УВП УДПТС України в Харківській області № 27 задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, надати в строк до 20.12.2018 року, висновок щодо наявності/відсутності потреби в госпіталізації та направленні на стаціонарне лікування (проведення оперативного втручання) до лікарняного закладу відділу (сектору) охорони здоров`я територіального органу ДПтС України, якому підпорядкована Харківська УВП (№27) - обвинуваченого ОСОБА_5 , в зв`язку з наявними в нього захворюваннями, й, у випадку встановлення наявності підстав вчинити відповідні дії, передбачені розділом 3 Наказу від 15.08.2014 № 1348/5/572 МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», та розділом 2 спільного Наказу Мінюсту України, Міністерства Охорони Здоров`я України, «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» 10.02.2012 № 239/5/104.
Повторно зобов`язати уповноважену особу медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, виконати дії, передбачені Розділом 5 Наказу № 1348/5/572 від 15.08.2018 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» щодо організації проведення експертизи обвинуваченому ОСОБА_5 для вирішення питання щодо встановлення групи інвалідності. Про результати виконання даної ухвали, повідомити суд в строк до 20.12.2018 року.
Контроль за виконанням ухвали в частині зобов`язання уповноваженою особою медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, виконати певні дії, покласти на Державну кримінально-виконавчу службу України.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1