Справа № 644/1233/16-к
Провадження № 1-кп/645/179/19
УХ В А Л А
іменем України

05 квітня 2019 р. колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора Харківської міської прокуратури № 3 ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000829 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України,
встановила:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, в зв`язку із чим всудовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що 09.04.2019 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, по кримінальному провадженню свідки не допитані, ризики, визначені раніше судом, передбачені ст. 177 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що стан його здоров`я за час перебування під вартою погіршується.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, при цьому просила врахувати, що він має свою квартиру, ряд захворювань та потребує лікування. Також зазначила, що доводи прокурора про продовження строку необґрунтовані.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_9 не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надали заяву про слухання справи за їх відсутності.
Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу заперечувала.
При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Заслухавши думку прокурора, про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку захисника та думку обвинуваченого, які заперечували проти продовження щодо обвинуваченого строку тримання під вартою та просили змінити його на цілодобовий домашній арешт, колегія суддів приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Продовжуючи строк тримання підвартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Метою продовження строку тримання обвинувачених під вартою є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , судова колегія враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Також колегія суддів враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованих злочинах, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти особи, за який передбачено покарання на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі та об`єктом посягання протиправних дій є життя людини, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даної особи.
Доводи сторонни захисту щодо неможливості утримання обвинуваченого ОСОБА_6 внаслідок захворювання не підтверджені належними доказами, оскільки відповідно до медичної довідки обвинувачений на даний час має загальний стан здоров`я стабільний та отримує належне лікування.
Відповідно обвинувального акту обвинувачений звинувачується у вчиненні злочинів, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, які у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, та санкція зазначеної статті передбачає, також, покарання у виді довічного позбавлення волі.

Також колегія суддів враховує той факт, що всі свідки у судовому засіданні ще не допитані. Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні висловив побоювання за безпеку своєї родину з разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли.

З огляду на викладене, виходячи з усіх обставин провадження, враховуючи неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження у строк до 9 квітня 2019 року, судова колегія вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який або домашній арешт, і приходить до висновку щодо необхідності продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою на 60 днів, в зв`язку з чим клопотання сторони захисту та обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 3 червня 2019 року.

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_6 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, колегія суддів, -
Постановила:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 3 червня 2019 року.
Копію ухвали направити до ДПтС України Харківська установа виконання покарань (№ 27) Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3