Провадження № 1-кп/760/1038/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002281 від 03.03.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Каменогорська, Казахстану, громадянина Російської Федерації, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніш судимого: 02.03.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 22.07.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.3,71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 28.08.2014 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1,ч.4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 10.10.2014 року Дніпровським районним судом м.Києва за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 22.12.2014 року Оболонським районним судом м.Києва за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 10.02.2017 року по відбуттю покарання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніш судимий за корисливі злочини, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин.
Так, 24.02.2017 року приблизно о 21 год. обвинувачений ОСОБА_5 з метою повторного таємного викрадення чужого майна прибув до будинку АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зайшов у під`їзд вказаного будинку, після чого, ліфтом піднявся на 10-й поверх, а потім сходами спустився на 5-й поверх та підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де помітив не зачинені двері і зайшов до квартири. Впевнившись у відсутності будь-яких осіб в квартирі, в тому, що за ним ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: жіночу сумку, вартістю 3600 гривень, гаманець вартістю 200 гривень, гроші в сумі 1000 гривень, косметичку вартістю 300 гривень, косметику на загальну суму 300 гривень, мобільний телефон марки « Айфон 6S» IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 2000 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора « Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходилося 300 гривень, мобільний телефон марки « Y 511 DS Huawei « серійний номер НОМЕР_3 , вартістю 1599 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора « Лайф» № НОМЕР_4 , вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходилось 200 гривень, мобільний телефон марки « Самсунг j1» імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 , вартістю 2000 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора « МТС Україна» № НОМЕР_7 , вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходилось 100 гривень, сім-карта оператора мобільного зв`язку « Київстар» № НОМЕР_8 вартістю 30 гривень, на рахунку знаходилось 100 гривень, шкатулку, вартістю 200 гривень, вироби із золота, а саме: каблучку чоловічу, вагою 3,15 гр. вартістю 2000 гривень, каблучку жіночу, вагою 6,08 гр. вартістю 6000 гривень, набір жіночий із білого золота: ланцюжок вагою 3 гр. вартістю 2000 гривень, підвіска з каменем діамантом вагою 2,5 гр. вартістю 8000 гривень, сережки з камінцем діамантовим, вагою 2,5 гр. вартістю 8000 гривень,набір жіночий із жовтого золота, з сапфіром: каблучка вагою 3,5 гр. вартістю 4000 гривень, сережки з каменями сапфірами синього кольору, вагою 3,5 гр. вартістю 4000 гривень, набір жіночий з золота жовтого кольору: ланцюжок вагою 3 гр. вартістю 2000 гривень, підвіску вагою 2,5 гр. вартістю 6000 гривень, сережки з каменем топазом блакитного кольору, вагою 2,5 гр. вартістю 5000 гривень, каблучку вагою 3 гр. вартістю 4000 гривень, набір жіночий з жовтого золота, ланцюжок у вигляді ниток вагою 2 гр. вартістю 1500 гривень, підвіску у формі ромба посередині зелений камінь, вагою 3,5 гр. вартістю 4000 гривень, каблучка у формі ромба, вагою 3,5 г. вартістю 4000 гривень,сережки у вигляді скрипкового ключа, із білого золота з діамантом, вагою 3 гр. вартістю 5000 гривень.
Таємно викравши вищевказане майно обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчиненого злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 77 509 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення підтвердив і пояснив, що 27.02.2017 року він перебував біля житлового будинку по АДРЕСА_2 де вирішив вчинити крадіжку з квартири. Він зайшов у пі`уїзд на п`ятий поверх, побачив не зачинені двері квартири, впевнився, що в квартирі нікого не має та зайшов у приміщення. Викрав речі,я які перелічені в обвинувальному акті, які потім здав у ломбард, а виручені гроші витратив на свої потреби.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно,поєднане з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, стан його здоров`я хворіє на туберкульоз, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає визнання вини та каяття у вчиненому,
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
В обвинувальному акті зазначено обставиною,яка обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину повторно, однак суд з цим не погоджується, оскільки відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 року № 7 « Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність
і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність,яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК
як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то
за змістом частини четвертої статті 67 КК як
повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати
при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих його покарання обставин, матеріальна шкода потерпілій не відшкодована, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно застосувати покарання лише з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини кримінального кодексу України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів .

З урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_5 злочин у даному кримінальному провадженні вчинено до постановлення вироку Деснянського районного суду м.Києва від 31 травня 2017 року за яким його засуджено за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,то остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах і в результаті його злочинних дій потерпілій ОСОБА_4 заподіяно матеріальну та моральну шкоду, що підтверджується матеріалами провадження, і обвинуваченим визнається, а також, враховуючи наявність правових підстав, передбачених ст.1166 ЦК України для покладання відповідальності за завдану шкоду саме на обвинуваченого, суд дістається висновку, що такі позовні вимоги ґрунтуються на законі. Між тим, заявлений позов доведений частково, тому підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

В судовому засіданні потерпіла зазначила, що вона за власні кошти з ломбарду викупила свої речі, які були здані обвинуваченим в ломбард, а саме каблучку чоловічу, вагою 3,15 гр. вартістю 2000 гривень та каблучку жіночу, вагою 6,08 гр. вартістю 6000 гривень, на що витратила 6500 гривень. Крім того, два мобільних телефона марки « Самсунг j1» та « Y 511 DS Huawei» загальною вартістю 3599 гривень приєднані до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів і після набрання вирком законної сили будуть повернуті потерпілій. Тож з урахуванням вартості повернутого майна матеріальна шкода завдана потерпілій ОСОБА_4

складає 72410 гривень і сама такий розмір завданої шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи конкретні обставини провадження, характер і обсяг душевних страждань, яких зазнала потерпіла ОСОБА_4 , внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, а також враховуючи принцип розумності і справедливості, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 як винної особи на користь потерпілої моральну шкоду у сумі 15000 гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5/П`ять/ років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Деснянського районного суду м.Києві від 31.05.2017 року більш суворим, призначеним за даним вироком остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5/П`ять/ років.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк покарання відбуте ОСОБА_5 покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м.Києва з 25.03.2017 року по день набрання даним вироком законої сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 72410 гривень/сімдесят дві тисячі чотириста десять/, та моральної шкоди 15000/П`ятнадцять тисяч/ гривень.

Речові докази: обручка із золота /весільна жіноча/ та обручка із золота чоловіча, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останньої, бірку від 25.02.2017 року до предмету № 832-00009666, бірку від предмету № 832-00009665, чек № 91338 від 07.04.2017 року на суму 6500 гривень зберігати в матеріалах кримінального провадження №760/1038/17, мобільні телефони « СамсунгJ1» імеі: НОМЕР_5 ,імеі2: НОМЕР_6 та «Huawei» імеі: НОМЕР_9 , передані на зберігання до камери схову Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1