КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2060/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2019 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до ст. ст. 131, 132, 176-179, 184, 194 КПК України на підозрюваного покладено обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали слідчого судді визначено до 07.05.2019 року.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, у якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576 000 грн., з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України в разі внесення застави.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, висновки слідчого судді, що містяться в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, слідчим суддею не в повній мірі досліджено та не надано належної правової оцінки доводам сторони обвинувачення та додаткам, що містяться в матеріалах провадження, а саме, не враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, його соціальних зв`язків.

Крім того, прокурор вказує, що метою застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є унеможливлення порушення ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобіганню передбачених п. п. 1-4 ст. 177 КПК України ризиків, що повно та обґрунтовано описані стороною обвинувачення.

На думку прокурора, жоден інший запобіжний захід, окрім виключно тримання під вартою, не зможе гарантувати належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, наведеним органом досудового розслідування у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000034 за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 , визначивши вчинення злочинів одним із джерел для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, переслідуючи корисливі цілі, з метою протиправного збагачення, відчуваючи свою безкарність, діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, та в порушенні вимог «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 створили ряд товариств з обмеженою відповідальністю, серед яких: «Кім Трейдінг», «Касан Україна», «Трейднафттранс», «Ек Трейд» та інші, основним видом яких (згідно КВЕД) являється оптова торгівля нафтопродуктами та в подальшому діючи умисно з корисливих мотивів організували й очолили групу з метою вчинення злочинів, направлених на заволодіння коштами громадян та юридичних осіб в ході здійснення реалізації незаконно виготовлених нафтопродуктів, а саме дизельного пального та автомобільних бензинів, які не відповідають Державним стандартам, при цьому зорганізувавшись у стійке злочинне об`єднання - організовану групу, до складу якої разом з ними у різний період часу увійшли ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші невстановлені на даний час особи.

Вищевказані особи умисно, усвідомлюючи незаконність своїх злочинних дій та їх наслідки зорганізувалися в стійке злочинне об`єднання для вчинення низки злочинів, зокрема шахрайства, незаконного виготовлення пального та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, при цьому склавши та втілюючи єдиний план злочинних дій з розподілом функцій кожного з учасників організованої групи, спрямованих на його реалізацію, відомого всім учасникам групи, підкорюючись під час злочинної діяльності організаторам злочинної групи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що виразилось у свідомому та беззаперечному виконанні їх вказівок.

Дана організована група характеризувалася попередньою організованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів, згуртованістю та стійкістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності з січня 2018 року по лютий 2019 року, розробкою та узгодженням планів, способів вчинення кожного злочину, наявністю загальних правил поведінки, домовленістю та готовністю до вчинення кримінальних правопорушень кожним із учасників організованої групи з метою отримання матеріальних благ від такої діяльності на постійній основі.

Для вчинення кожного із злочинів, зокрема шахрайства, незаконного виготовлення пального та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом учасниками групи було заздалегідь розроблено спільний план та розподілено ролі з метою досягнення єдиної мети - збагачення шляхом заволодіння коштами громадян та юридичних осіб, отриманих в ході здійснення реалізації незаконно виготовлених нафтопродуктів, а саме дизельного пального та бензину, які не відповідають Державним стандартам.

Зазначено, що ОСОБА_11 , відповідно до своєї ролі у складі організованої групи та інші її учасники, зокрема ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету отримання прибутку в результаті введення в оману фізичних та юридичних осіб в період часу з січня 2018 року по лютий 2019 року під приводом реалізації дизельного пального та бензину стандарту ЄВРО 5 здійснювали реалізацію дизельного пального та бензину, якість якого не відповідає вимогам ДСТУ, а отримані від учинення цих дій кошти привласнювали, розпоряджаючись ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_12 , будучи організатором злочинної групи до якої увійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та визначивши вчинення злочинів як основне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, переслідуючи корисливі цілі, з метою протиправного збагачення, діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, та в порушенні вимог «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 вступив у злочинну змову з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами з якими досяг домовленості щодо сумісних дій, спрямованих на незаконне виготовлення підакцизних товарів, а саме дизельного пального та автомобільних бензинів з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету отримання прибутку шляхом незаконного збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, організована група під керівництвом ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , до складу якої в різний період часу увійшли ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особами, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з січня 2018 року по лютий 2019 року організували процес виготовлення підакцизних товарів (дизельного пального та автомобільних бензинів) шляхом змішування з керосиновими, лигроїдними, дизельними, петролейними фракціями, невстановленої якості. При цьому використовувалось обладнання, що забезпечує масове виробництво підакцизних товарів (дизельного пального та автомобільних бензинів), а саме насоси паливороздавальних колонок, які в силу своїх технічних характеристик використовувались для перемішування дизельного пального вказаними вище фракціями шляхом здійснення процесу переливання із однієї ємкості в іншу та із застосуванням особливо порядку відстоювання незаконно виготовлених підакцизних товарів (дизельного пального та автомобільних бензинів), які не відповідають вимогам ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро» та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро».

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 , визначивши вчинення злочинів як основне джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, переслідуючи корисливі цілі, з метою протиправного збагачення, діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, та в порушенні вимог «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. №1442 перебуваючи в складі організованої групи разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами у невстановлений період часу досяг домовленості щодо сумісних дій об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників злочинної групи, спрямованих на незаконне виготовлення підакцизних товарів, а саме дизельного пального та автомобільних бензинів з метою їх подальшого незаконного збуту.

Так, реалізуючи свої злочинні наміри члени організованої групи, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету отримання неконтрольованого прибутку вчиняли правочини з даними незаконно виготовленими підакцизними товарами шляхом їх збуту юридичним та фізичним особам, тобто легалізовували майно, одержане внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння. Отримані в результаті злочинної діяльності кошти учасники організованої злочинної групи легалізовували шляхом придбання права на нерухоме та рухоме майно, а також придбання обладнання та спецавтотранспорту для здійснення подальшого перевезення незаконно виготовлених підакцизних товарів (дизельного пального та автомобільних бензинів).

05.03.2019 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

06.03.2019 року слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_10 за погодженням із заступником начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 .

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий або прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання, не перешкоджає досудовому розслідуванню кримінального правопорушення, не переховується, має сталі соціальні зв`язки, тяжкість покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, на думку колегії суддів апеляційного суду вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього передбачені ч. ст. ст. 131, 132, 176-179, 184, 194 КПК України обов`язки.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором під час апеляційного розгляду.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень та нездатність запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 131, 132, 176-179,184,194 КПК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4