Справа № 192/175/19
Провадження № 1-в/201/301/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з дати його затримання до дати прибуття у виправну колонію.

Засуджений ОСОБА_3 і представник ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» надали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що відповідно до ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання за його відсутності.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою було продовжено. Зазначено, що початок відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дати обрання запобіжного заходу, тобто з 27 вересня 2017 року. Вирок набрав законної сили 02 серпня 2018 року.

При цьому, з рапорту оперуповноваженого ВП ГУ НП в Дніпропетровській області слідує, що останнім було 27 вересня 2017 року затримано ОСОБА_3 на підставі ухвали суду.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі. Застосовано ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбуття покарання для ОСОБА_3 обчислювати з 30 січня 2018 року. Питання про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, вирішити у порядку п. 11 ст. 537, ст. 539 КПК України, після набрання цим вироком та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року законної сили. Вирок набрав законної сили 02 березня 2018 року.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2018 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року, остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначено покарання у виді чотирьох років шість місяців позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання, призначений за даним вироком, термін перебування його під вартою з дня обрання запобіжного заходу, а саме з 27 вересня 2017 року по 13 вересня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року, покарання за яким він відбуває. В зв`язку з продовженням відбуття покарання за попереднім вироком запобіжний захід засудженому не було обрано. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання. Вирок набрав законної сили 30 січня 2019 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2019 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_3 в частині призначеного покарання було змінено. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком, за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року та вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року визначено остаточне покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховано частково відбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року та вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року з 27 вересня 2017 року до 01 грудня 2017 року включно. Строк відбуття покарання відраховувати з 13 вересня 2018 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 02 грудня 2017 року по 03 жовтня 2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Як слідує з ухвали, суд апеляційної інстанції встановив, що на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_3 було етаповано із СІЗО № 27 м. Харків УДПтСУ в Харківській області до Дніпровської установи виконання покарання № 4 для розгляду кримінального провадження, а тому ОСОБА_3 утримувався в Дніпровській установі виконання покарання № 4 з 02 грудня 2017 року до 03 жовтня 2018 року включно для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження, а з 04 жовтня 2018 року відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» за вироками Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року та Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції при перегляді вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_3 за апеляцією прокурора ухвалою Дніпровського апеляційного суду об`єктивно та неупереджено зарахував засудженому, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) строк, протягом якого засудженого було переведено з виправної колонії до слідчого ізолятору для розгляду кримінального провадження.

Разом з цим, суд вважає за необхідне вказати на те, що відповідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року, частина 5 статті 72 КК України була викладена наступній редакції: «Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

В редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, зазначена частина статті КК України змінилась та була викладена у наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Дана редакція Закону набрала чинності 21 червня 2017 року.

Таким чином, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення після 21 червня 2017 року щодо неї не може бути застосовано правило про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, твердження засудженого про необхідність зарахування йому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), починаючи з дати затримання, тобто з 27 вересня 2017 року, є такими, що не ґрунтуються із вимогами закону, оскільки, як вбачається з вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_3 , в межах якого останньому 27 вересня 2017 року місцевим судом було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, вчинив кримінальне правопорушення 25 вересня 2017 року, тобто після втрати вищенаведеної редакції Закону чинності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що сукупність наведених вище обставин свідчить про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1