ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/9668/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1061/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15 ч.2 ст.185,ч.ч. 2,3 ст.185,
ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, має малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років шість місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено без змін - тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання - з 19 січня 2017 року.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення період з моменту затримання по день ухвалення вироку, а саме з 19 січня 2017 року по 07 травня 2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

ОСОБА_8 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, який офіційно не працевлаштований, одружений, має малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.ст. 75,76 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування основного призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , в середині березня 2015 року, точної дати в судовому розгляді не встановлено, у ранковий час, в супермаркеті «Посад», розташованому в м. Мерефа, по вул. Дніпропетровській Харківського району Харківської області, з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів, придбав насіння маку снодійного. Придбані насіння маку, ОСОБА_7 переніс до свого місця мешкання, в квартиру АДРЕСА_3 , де шляхом їх подрібнення, виварювання та екстрагування, незаконно, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат макової соломи, частину, якого вжив шляхом ін`єкцій, а іншу частину, незаконно зберігав у своїй квартирі за вищевказаною адресою, для особистого вживання, без мети збуту.
28 березня 2015 року о 13 годині 30 хвилин, в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_3 , співробітники міліції виявили чотири пляшки з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку хімічної експертизи № 534 від 03.04.2015 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - концентратом з макової соломи, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину становить 8,4995 грама, який ОСОБА_7 незаконно виготовив та зберігав, без мети збуту.
Крім того, ОСОБА_7 в середині жовтня 2015 року, приблизно о 16 годині, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_8 , через відсутню частину огорожі зайшли до домоволодіння АДРЕСА_4 , де шляхом пошкодження віконної рами проникли до будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрали: ніж мисливський у шкіряному чохлі, вартістю 150 грн., плиту чавунну пічну на 2 конфорки, розміром 70x40 см, вартістю 300 грн., колосняки у кількості 4-х штук, загальною вагою 5 кг., вартістю 2 грн. за один кг, на загальну суму 10 грн., верхню плиту циркулярки, розміром 24x75 см, вартістю 350 грн., електричну плиту на одну конфорку, вартістю 130 грн. та електричну плиту на дві конфорки, вартістю 400 грн. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обернули викрадене майно на свою користь та розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди, згідно судово-товарознавчої експертизи № 10919 від 23.11.2015 р. на загальну суму 1340 грн.
Крім того, 21 червня 2016 року, близько 18.00 години ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні музею « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований в АДРЕСА_4 , таємно викрав гроші в сумі 900 гривень, банківські карточки «Приватбанку» та мобільний телефон «LG D325», вартістю 1499 гривень 60 копійок згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7645 від 21.07.2016 р. Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим за власним розсудом, чим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 04 серпня 2016 року, близько 20.00 годині ОСОБА_7 , діючи повторно, із корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, продавивши вхідні двері маршрутного автобусу № 1609 «Мерефа - Харків», який знаходився за територією домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , зайшов до салону автобусу, де таємно викрав грошові кошти в сумі 1349 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_14 . Після цього ОСОБА_7 , знаходячись в салоні вказаного автобусу, був помічений через огорожу домоволодіння потерпілим ОСОБА_14 , який підійшов до автобусу. В свою чергу, ОСОБА_7 , побачивши потерпілого ОСОБА_15 , намагався відчинити двері автобусу та вийти з нього, але потерпілий ОСОБА_14 перешкоджав йому, тримаючи двері з іншої сторони. Таким чином, ОСОБА_7 не виконав всі дії, необхідні для вчинення вказаного злочину та не довів до кінця свого умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів в сумі 1349 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_14 та не зміг розпорядитись викраденим з причин, незалежних від його волі, так як був затриманий потерпілим та свідками на місці вчинення злочину.
Крім того, 26 вересня 2016 року, приблизно о 10.00 годині ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу кафе «Чернігівське», яке розташоване по вул. Леонівській в м. Мерефа на відстані 80 метрів від залізничного вокзалу за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Леонівська, 75, діючи умисно та повторно, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_16 , з котрим сумісно вживав спиртні напої, та застосував до нього насильство, яке не є небезпечним для його життя, яке виразилося в нанесенні кулаком декількох ударів в ділянку обличчя ОСОБА_16 , спричинив йому при цьому наступні тілесні ушкодження: синці у лівій та правій навколо очних ділянках, в ділянці лівої носо-губної складки, садно на спинці носу у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, при цьому ігноруючи зауваження потерпілого, усвідомлюючи що діє відкрито, заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy S3 mini», вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи №10374 - 980 грн., з вставленою сім-картою мобільного оператору «МТС», вартістю 10 гривень, з нульовим балансом на рахунку, чим потерпілому ОСОБА_16 завдав матеріального збитку на загальну суму 990 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, обернувши здобутий злочинним шлях мобільний телефон на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 07 листопада 2016 року, приблизно о 19.00 годині ОСОБА_7 , переслідуючи корисний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 . Далі ОСОБА_7 переконався, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, свідки та потерпілий відсутні, підійшов до житлового будинку де у кутку знаходились вудочки, звідки таємно викрав чохол марки «Daiwa» для вудочок, вартістю 699,20 грн., підсак для риби Карпа, чотирьох колінний, вартістю 576,20 грн., спінінг марки «Golden Baby 3007», вартістю 172,80 грн., вудку-штекер марки «Robinson Scorpio Spin Champion», вартістю 243,20 грн., вудку-штекер марки «Hong Sheng 300», вартістю 243,20 грн., вудку-штекер марки «Golden Baby», вартістю 205,20 грн., вудку-штекер марки «Deep Zone Fishing Equiment», вартістю 235,60 грн., вудку-штекер марки «Trabucco Empire Spinner», вартістю 325,60 грн., спінінг марки «Golden Baby» - 1 шт., вартістю 158,40 грн., які належать ОСОБА_17 . Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном зник з місця вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 2859,20 грн.
Крім того, 31 грудня 2016 року, приблизно о 14.00 годині ОСОБА_7 , переслідуючи корисний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 . Далі ОСОБА_7 , переконався, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, свідки та потерпілий відсутні, шляхом розбиття скла на домоволодінні, проник до нього, звідки таємно викрав перфоратор марки «Hammtr Skil», вартістю 1091,48 грн., електричний кабель 3x4, моножільних, «ШВВП», 50 м, вартістю 1078,98 грн., електричний кабель 3x4, моножільних, «ШВВП», загальною довжиною 10 м, вартістю 215,80 грн., електричний кабель 2x4, моножільних, «ШВВП», загальною довжиною 100 м, вартістю 1577,52 грн., електричний кабель 2x4, моножільних, «ШВВП», загальною довжиною 30 м, вартістю 473,26 грн., алюмінієві тази в кількості 3 шт. об`ємом по 15 л., вартістю 1080,00 грн., алюмінієвий таз об`ємом 12 л., вартістю 100 грн.; алюмінієву каструлю «Чудо піч», з кришкою з ручками пластмасовими чорного кольору, об`ємом 3,5 л., вартістю 600 грн.; алюмінієву сковорідку сірого кольору, діаметром 26 см, , вартістю 50 грн.; алюмінієву сковорідку, сіро-чорного кольору, без ручки, діаметром 26 см, вартістю 50 грн.; алюмінієву сковорідку, чорного кольору, без ручки, діаметром 25 см, вартістю 50 грн.; електричну пилку марки «Bosch GKE 40 ВС», вартістю 4409,60 грн.; фланці в кількості 2 шт., вартістю 687,88 грн.; два крана з фільтром грубого очищення, вартістю 1080,00 грн., які належать ОСОБА_18 . Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном зник з місця вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на суму 12544,52 грн.
Крім того, 14 січня 2017 року, близько 16.50 годині ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_8 , побачив неповнолітню ОСОБА_19 , у якої на плечі була сумка з планшетом ТМ «Lenovo TAB 3 ESSENTTAL», вартістю 2080 грн., та шокером ТМ «HEAVY DUTY STUN GUN WS - 928», вартістю 756 грн., та її мати ОСОБА_20 , які проходили вздовж гаражів по вул. Конституції у м. Мерефа. Після чого, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, підійшовши до ОСОБА_19 , та шляхом ривку намагався відкрито заволодіти сумкою ОСОБА_19 , однак, противоправні дії ОСОБА_7 намагалась припинити її мати ОСОБА_20 , шляхом нанесення йому ударів. Проте ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс удар кулаком в область правої скули ОСОБА_20 та зірвав сумку з плеча ОСОБА_19 . Далі, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 2836 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 подали на нього апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить змінити вирок Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року та звільнити ОСОБА_7 від відбування остаточного покарання з випробуванням, на підставі норм ст.75 КК України.
В обґрунтування вимог захисник вказує на те, що судом першої інстанції не в повній мірі були враховані наявні обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне відшкодування потерпілим завданої шкоди; тяжких наслідків від злочинних дій його підзахисного не настало; ОСОБА_7 визнав вину повністю та щиро розкаявся; вимоги режиму установи виконання покарань не порушував; мав намір бути залученим до праці; конфліктів ані з адміністрацією установи, ані з іншими ув`язненнями не мав; має різні хвороби та перебуває на диспансерному обліку лікарів медичної частини.
Крім того, захисник зазначає в апеляційних доводах, що ОСОБА_7 раніше не судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має постійне місце реєстрації та мешкання; розлучений, має батьків пенсійного віку та неповнолітнього сина.

За таких обставин, на думку захисника, в оскаржуваному вироку не наведено жодної підстави, яка могла свідчити про те, що ОСОБА_7 становить суспільну небезпеку та його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок районного суду змінити, врахувати всі пом`якшуючі його вину обставини, пом`якшити призначене йому покарання відповідно до норм ст.69 КК України та звільнити його від відбування остаточного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.75 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу ОСОБА_7 вказує на те, що він до кримінальної відповідальності не притягувався; має неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; має постійне місце мешкання та реєстрації; будь-яких компрометуючих його особу відомостей матеріали кримінального провадження не містять; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; сприяв у розкритті злочинів, вину визнав повністю, щиро та дієво розкаявся, жалкує про вчинене; потерпілі буд-яких претензій до нього не мають та під час судового розгляду просили не призначати покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачений просить визнати при призначенні покарання обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування потерпілим завданої шкоди, публічне вибачення, наявність на утриманні малолітньої дитини та стійкі соціальні зв`язки з близькими родичами.

Крім того, ОСОБА_7 просить застосувати до нього ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування призначеного покарання.

Вислухавши доповідь судді; доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинувачених кваліфіковані правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи сторонам провадження в апеляційних скаргах не оспорюються, а такому колегія суддів на підставі ч.1 ст.404 КПК України їх не перевіряє.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.
Суд врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, які відповідно до ст.12 КК України класифікуються як злочини середньої тяжкості та тяжкі злочини, та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий; до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; офіційно не працевлаштований; неодружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; має постійне місце мешкання; за місцем проживання характеризується негативно, за місцем утримання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Судом також об`єктивно враховано стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 . Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 133 від 15.02.2017 року, ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим, та обставини, що обтяжує покарання скоєння злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З приводу тверджень апелянтів про те, що ОСОБА_7 повністю розкаявся у скоєному та відсутністю претензій до обвинуваченого з боку потерпілих, колегія суддів дійшла висновку, що такі доводи ОСОБА_7 не можуть зменшувати його відповідальність за скоєне. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, у межах, що встановлені санкціями ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України, а призначення більш м`якого виду покарання або звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі норм ст.ст.75, 76 КК України - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення. Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Колегія суддів не може взяти до уваги апеляційні доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_7 має стійки сімейні зв`язки та неповнолітнього сина у зв`язку з чим йому необхідно пом`якшити остаточне покарання або звільнити від його відбування, оскільки ці обставини існували і під час вчинення ОСОБА_7 злочинів за цим провадженням.
Апеляційні доводи захисника щодо належного виконання його підзахисного вимог режиму установи виконання покарань та його намір бути залученим до праці лише свідчать про те, що ОСОБА_7 становиться на шлях виправлення, що в подальшому може бути питанням судового розгляду щодо можливості звільнення засудженого умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Крім того, колегія суддів не може погодитися з апеляційними доводами щодо наявності хворобливого стану здоров`я, як підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відповідних відомостей щодо неможливості відбуття ОСОБА_7 покарання в умовах ізоляції від суспільства, а також не надані вони обвинуваченим та захисником під час апеляційного розгляду. Разом з цим, обвинувачений в подальшому не позбавлений процесуального права та можливості звернутися до адміністрації установи виконання покарань з відповідним клопотанням щодо медичного обстеження з метою встановлення певних підстав звільнення його від відбування покарання за хворобою, яка перешкоджає відбуттю покарання.
Інших обставин, що пом`якшують покарання або які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та не наведені в оскаржуваному вироку, апелянтами не зазначені в їх апеляційних скаргах, а також вони не наведені обвинуваченим та його захисником і під час апеляційного розгляду.
Отже, апеляційні вимоги захисникаОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_7 остаточного покарання або від його звільнення з випробуванням, з урахуванням наведених ними доводів в поданих апеляційних скаргах, належить вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер, тобто наведені доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за умисні злочини середньої тяжкості та тяжкі злочини, що вчинені обвинуваченим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається. Тому судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить звільнити його від відбування покарання на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи те, що стаття 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає виключне коло суб`єктів до яких застосовується амністія, а саме для засуджених, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону, зазначенні положення цього Закону не можуть бути застосовані до ОСОБА_7 , що також обумовлює відмову в задоволенні апеляційних вимог обвинуваченого в цій частині.

Разом з цим, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), ОСОБА_7 належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07 травня 2018 року до 27 листопада 2018 року включно, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року строк попереднього ув`язнення з 19 січня 2017 року до 27 листопада 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді