В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/173/2019 (152/1679/18), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 07.09.2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, а саме: 18.08.2005 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн., невиконана частина покарання за яким замінена на 6 місяців 19 днів виправних робіт; 10.09.2007 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту на строк 3 місяці, відповідно до ч. 1 ст. 71, п.п. «б» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного Вінницької області від 18.08.2005 року та призначено остаточне покарання у виді 4 місяців арешту; 02.11.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України до позбавлення волі строком на 6 років; 24.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до арешту строком на 2 місяці, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.11.2012 року та остаточне покарання визначене у виді позбавлення волі строком 1 рік 2 місяці,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 ,ч. 2 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:

23 травня 2016 року ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , відносно якого Тульчинським районним судом Вінницької області від 16.03.2017 року ухвалено обвинувальний вирок, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь домовившись між собою, зайшли на подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , підійшли до будинку, в якому ніхто не проживає, та діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, разом зрізали за допомогою плоскогубців, що заздалегідь принесли із собою з однієї сторони від електричного щитка, а з іншої сторони до входу до будинку, електричний мідний кабель ПВС 3х2,5 довжиною 24 метри, що проходив по зовнішній стороні будинку.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №6013/18-21 від 16.11.2018 року вартість одного метра електричного мідного кабелю ПВС 3х2,5, станом на травень 2016 року могла становити 17,32 грн. Таким чином завдано потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 415,68 грн.
Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишили місце вчинення злочину, викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Цивільний позов не заявлявся.

Також ОСОБА_4 , будучи засудженим за злочини передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України, в серпні 2016 року, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, на власній присадибній ділянці, що по АДРЕСА_1 , виявив дикоростучі рослини коноплі, з яких зірвав декілька гілок, які висушив та переніс до власного будинку, де зберігав для подальшого вживання.
12.08.2016 року працівниками Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області під час проведення обшуку домоволодіння та прилеглої земельної ділянки ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , в коридорі житлового будинку на підлозі під шафою було виявлено сухі деформовані фрагменти стебел із листям, листя та фрагменти верхівкових частин зелено-коричневого кольору, що були вилучені та направлені на експертне дослідження до Вінницького НДКЕЦ МВС України.
Відповідно до висновку експерта №1262 від 23.08.2016 року, речовина рослинного походження, що вилучена у ОСОБА_4 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 8,444г у перерахунку на висушену речовину.
Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення норм Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який в подальшому незаконного зберігав у своєму будинку без мети збуту.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинений повторно та особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст. 307, 310, 317 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. Пояснив, що можливо і 23.05.2016 року він із ОСОБА_6 на прохання потерпілої ОСОБА_5 прибрали біля належного їй будинку по АДРЕСА_2 та пішли додому. Ввечері йому зателефонував ОСОБА_6 , сказав взяти із собою плоскогубці, бо є справа та прийти до нього. Обвинувачений прийшов, вони разом розпили алкоголь та пішли на вулицю По дорозі ОСОБА_6 повідомив, що вони йдуть до будинку ОСОБА_5 , щоб зрізати кабель. На місці вони за допомогою плоскогубців зрізали кабель, ОСОБА_6 згорнув кабель, взяв із собою та вони розійшлись по домівках. Наступного дня ОСОБА_6 покликав обвинуваченого на могорич, так як здав викрадений кабель, на що останній погодився. Вказав, що вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння. Вид, кількість та вартість викраденого, що встановлені в ході досудового розслідування не оспорив, у скоєному розкаявся, попросив вибачення у потерпілої. Також, можливо у серпні 2016 року він зірвав на належній йому в м. Михайлівка Шаргородського району присадибній ділянці стебла коноплі із листям, які там самі насіялись та залишив сушитись в будику, а при обшуку вони у нього були вилучені. Дану речовину зберігав для власного вживання, так як хоч і не має залежності від наркотичних засобів, але ніколи не відкажеться та має намір після звільнення з місць позбавлення волі пройти курс лікування. Кількість вилученого не оспорив, результати експертизи щодо рослин коноплі та їх ваги, які були вилучені не оспорив. У скоєному щиро розкаявся, запевнив суд, що більше подібного не допустить. Після вчинення злочинів поїхав працювати у м.Вінницю та не знав, що перебував у розшуку.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні по епізоду крадіжки визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не оспорила фактичні обставини справи, вказала, що проживає в АДРЕСА_3 , та їй так само належить будинок по АДРЕСА_2 у цьому ж селі, який вона отримала у спадок. Вона, можливо і 23.05.2016 року попросила ОСОБА_7 прибрати територію біля цього будинку від заростів та сміття, на що останній погодився, сказав, що візьме із собою ОСОБА_6 . Після того як вони прибрали, потерпіла дала їм по 50 гривень, а лише через кілька днів від сусіда почула, що на цьому будинку зрізали мідний кабель, який вона за власні кошти придбала, так як перенесла лічильник із хати на вулицю. Вона поговорила із сільським головою та за його рекомендацією звернулась до поліції. Завдана їй матеріальна шкода не відшкодована, претензій до обвинуваченого вона не має, розуміє, що даного кабелю чи коштів їй ніхто не поверне, при призначенні покарання погоджується із позицією прокурора.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочини вчинені обвинуваченим не є складними, не є багатоепізодними, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.
Прокурор та потерпіла не оспорили фактичні обставини справи, їм роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочинів був повнолітнім (а.с. 155), раніше неодноразово судимий, а саме: 18.08.2005 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн., невиконана частина покарання за яким замінена на 6 місяців 19 днів виправних робіт; 10.09.2007 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту на строк 3 місяці, відповідно до ч. 1 ст. 71, п.п. «б» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного Вінницької області від 18.08.2005 року та призначено остаточне покарання у виді 4 місяців арешту; 02.11.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України до позбавлення волі строком на 6 років; 24.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до арешту строком на 2 місяці, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.11.2012 року та остаточне покарання визначене у виді позбавлення волі строком 1 рік 2 місяці (а.с. 160-170), за ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 12.11.2018 року тимчасово залишений у ДУ «Вінницька УВП №1» на період проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000327 від 07.09.2016 року та розгляду справи у суді (а.с. 72-73, 172-173), на обліку у лікарів психіатра та нарколога Шаргородської ЦРЛ не значиться (а.с. 157), неодружений, не працюючий, до складу його сім`ї входять: батько ОСОБА_8 , брат ОСОБА_9 , брат ОСОБА_9 , брат ОСОБА_9 ( а.с. 158), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 159), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочини, що слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинений повторно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочинів, а саме те, що він дав правдиві покази.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно із ізоляцією його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкцій інкримінуємих статтей із застосуванням правил складання покарань за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України та за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України, оскільки більш м`якший вид покарання суд вважає недоцільним для досягнення мети покарання за вчинені злочини. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, виходячи із принципу індивідуалізації покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1166,40 грн. (а.с. 174, 175)
Речовий доказ підлягає знищенню (а.с. 146) згідно вимог ст. 100 КПК України та відповідно до матеріалів кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. (а.с.8).
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, обрати остаточне покарання ОСОБА_4 у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.
Згідно ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.02.2016 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ, а саме: речовину рослинного походження канабіс, масою 8,444 г у перерахунку на висушену речовину, що вилучена у ОСОБА_4 12.08.2016 року та передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів №1262 від 23.08.2016 року в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп. та за проведення товарознавчої експертизи №6013/18-21 від 16.11.2018 року в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення направити потерпілому, якщо він був відсутній при його проголошенні.

Суддя ОСОБА_1