КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2018 року відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про дострокове зняття судимості за вироком Ленінського районного суду м. Донецьк від 17.12.2012 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Донецьк від 17.12.2012 року за ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 345 з призначенням на підставі ч.1 ст. 70 КК України покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах державної влади та управління, пов`язаних з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 травня 2013 року вирок Ленінського районного суду міста Донецьк від 17 грудня 2012 року змінено, пом`якшено ОСОБА_6 покарання до 08 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах державної влади та управління, пов`язаних з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки з конфіскацією майна. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11.02.2014 року вирок Ленінського районного суду міста Донецьк від 17 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 28.05.2013 року скасовано в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 345 КК України, кримінальну справу щодо нього в цій частині закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності. Зазначено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 368 КК України на 8 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах державної влади та управління, пов`язаних з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки з конфіскацією належного йому майна. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 01.02.2016 року ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення: з 18 травня 2008 року по 06 жовтня 2010 року та з 14 червня 2011 року по 28 травня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнено від відбування покарання у виді 8 років позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду міста Донецьк від 17 грудня 2012 року, як такого що відбув покарання повністю. Тобто перебіг обчислення судимості для ОСОБА_6 розпочався з моменту відбування покарання повністю, а саме з 01.02.2016 року, у зв`язку з чим для нього не пройшло половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути подане ним клопотання про дострокове зняття судимості до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом взято до уваги не фактичне звільнення його з колонії 06.12.2013 року, а день постановлення ухвали Волноваського районного суду Донецької області 01.02.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ленінського районного суду м. Донецьк від 17.12.2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 травня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11.02.2014 року,

ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 368 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах державної влади та управління, пов`язаних з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ухвали Волоноваського районного суду Донецької області від 28.11.2013 року ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 2 роки 5 місяців 20 днів.

Відповідно до п.8 ст.89 КК України особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, визнаються такими, що не мають судимості, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до ч.3 ст.90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Відповідно до ч.3 ст.91 КК України зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

Виходячи з того, що ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі 28.11.2013 року, колегія суддів вважає, що строк погашення судимості слід обчислювати ОСОБА_6 з 28.11.2016 року, тобто після відбуття ним додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади в органах державної влади та управління, пов`язаних з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки.

За таких обставин колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що клопотання ОСОБА_6 про дострокове зняття судимості за вироком Ленінського районного суду м. Донецьк від 17.12.2012 року не може бути задоволене з тих підстав, що на момент звернення ОСОБА_6 до суду не пройшло половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2018 року, якою відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про дострокове зняття судимості за вироком Ленінського районного суду м. Донецьк від 17.12.2012 року, без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3