Справа № 288/418/18
Провадження № 1-кп/288/34/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 12 березня 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна вища, інвалід 2 групи загального захворювання, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, громадянин України, українець, в силу статті 89 КК України раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області № 2-962 від 29.12.2004 ОСОБА_4 зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) до повноліття дочки, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 08.12.2004 до повноліття дитини.

Проте, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконувати свій обов`язок - виплачувати аліменти, злісно та свідомо ухиляється від їх сплати. Так, отримуючи із 10.11.2008 державну соціальну допомогу як особа, яка не має право на пенсію, він не повідомив державного виконавця про нарахування цієї допомоги та отримуючи гроші, аліменти із них не сплачував. Крім того, ОСОБА_4 , уклавши 30.08.2010 угоду про виконання робіт із ПАФ «Єрчики», юридична адреса: с. Єрчики, вул. Шевченка, 18, Попільнянського району, Житомирської області, та, отримавши за виконану роботу гроші в сумі 2000 гривень, державного виконавця про це не повідомив та самостійно аліменти не сплатив. Також, ОСОБА_4 , отримуючи з 2008 року щомісячно доходи від тимчасових заробітків, пов`язаних з виготовленням на замовлення виробів із бляхи, приховує ці доходи від виконавчої служби та аліменти не сплачує. ОСОБА_4 , будучи неодноразово попередженим про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів, ігнорує ці попередження та вимоги державного виконавця з приводу необхідності сплати аліментів та погашення утвореної заборгованості, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, умисно, злісно ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого за період часу з 08.12.2004 по 28.02.2018 має заборгованість по виплаті аліментів, відповідно до виконавчого листа № 2-962 від 29.12.2004 у розмірі 47889 грн. 09 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 164 КК України визнав частково, зазначив, що між ним та потерпілою існувала усна домовленість, що він не втручатиметься в виховання дитини, а вона не буде вимагати сплати аліментів. Від дитини не відмовлявся, вони спілкуються. Соціальну допомогу отримує з 2008 року, знав, що отримує аліменти. У виконавчій службі попереджався про кримінальну відповідальність.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість повністю підтверджується слідуючими доказами:

Показаннями потерпілої, яка пояснила, що коли ОСОБА_4 відбув покарання з липня 2003 року вони стали жити разом, ОСОБА_4 їздив працювати в Київ, проте кошти не давав, вживав алкоголь. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась дочка ОСОБА_8 , дитина хворіла, він приїжджав проте гроші не давав, проживали разом один рік і два - три місяці, став пити та був агресивний. Пішов жити до мами в 2005 році, вона подала на аліменти, він її перестрічав та ображав. Усної домовленості про несплату аліментів між ними не було. Вважає, що в ОСОБА_4 була можливість спілкуватися з дитиною, проте він не хотів. Один раз поповнив рахунок. Заборгованість в розмірі 47889 гривень по сплаті аліментів не сплачує.

Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що він працював начальником державної виконавчої служби Попільнянського РУЮ. ОСОБА_4 до десяти разів попереджали про кримінальну відповідальність, писав попередження та читав його, за час виконання боржником не було сплачено заборгованість близько 47900 гривень, точної суми заборгованості не пам"ятає. Потерпіла приходила та просила прийняти міри, щодо ОСОБА_4 .. На початку 2018 року взнав про соціальну допомогу, він як інвалід подав декларацію. Він говорив, що отримує пенсію по інвалідності, проте на обліку не перебуває. ОСОБА_4 мав можливість погасити заборгованість по аліментах.

Показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що на даний час їй приходить 726 гривень, їй відомо, що батько повинен сплачувати аліменти. Батько подарував телефон, який зломився в 2014 році і вона його викинула. Батько приходив в школу два, три рази. Останній раз спілкувалися в 2014 році, з батьком не має ніяких відносин. З другого по восьмий клас вона проживала разом з матір"ю в смт. Попільня, щоб батько щось купляв не пам`ятає.

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.07.2004 Білківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, яким підтверджується те, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2004 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) до повноліття дочки, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно.

Виконавчим листом № 2-962 виданим 31.01.2005 на підставі вищевказаного рішення суду.

Постановою Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2005, про примусове виконання виконавчого листа № 2-962 від 29.12.2004.

Викликами Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.02.2005., 27.02.2006, 10.05.2006, 07.04.2006, 12.05.2006, 07.06.2006, 13.03.2012, та розписками ОСОБА_4 від 30.06.2006, 19.03.2012, 16.07.2014 з яких вбачається, що він попереджався працівниками державної виконавчої служби про необхідність сплати аліментів та про кримінальну відповідальність по ч.1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів.
Листом Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2005, ОСОБА_4 повідомлявся про внесені зміни до Сімейного кодексу України.

Попередженнями Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 12.03.2018 № 1659 та від 13.03.2018 про кримінальну відповідальність по ч.1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів.
Декларацією про доходи та майно боржника фізичної особи ОСОБА_4 від 13.03.2018.

Заявою від 06.03.2018, ОСОБА_6 до Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про застосування до ОСОБА_4 заходи примусового виконання рішення.

Листом Управління праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації від 13.03.2018, згідно якого ОСОБА_4 у відділі соціальних виплат перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію з 10.11.2018 по теперішній час.

Розрахунком заборгованості Попільнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 07 березня 2018 року № 1586, згідно якого заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів за період часу з 08.12.2004 по 01.03.2018, відповідно до виконавчого листа № 2-962 від 31.01.2005 становить 47889 грн. 09 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Угодою між директором приватної агрофірми «Єрчики» ОСОБА_10 та ОСОБА_4 від 30.08.2010 року, актом до неї та таб. № П-00002942, згідно яких приватна агрофірма, розрахувалася за виконання роботи, грошовими коштами в сумі 2000 гривень.

Листом ПАФ «Єрчики» від 22 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_4 працював а агрофірмі серпень місяць 2010 року по цивільно - правовій угоді і йому була нарахована заробітна плата в сумі 2000 гривень.

Листом Попільнянського відділення Бердичівської ОДПІ, відповідно до якого, згідно даних ЦБД ДРФО ОСОБА_4 отримував доходи та сплачував податки з джерела доходу ПАФ «Єрчики».

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною першою статті 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно результатів досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , складеної Попільнянським районним сектором з питань пробації Центральним Міжрегіональним Управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 797 від 20 червня 2018 року, вбачається, що вчинення особою повторного злочину носить середній рівень, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, однак беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
При даних обставинах, враховуючи особу винного, що він є інвалідом 2 групи загального захворювання, ніде не працює, а тому застосувати згідно санкції частини першої статті 164 КК України покарання у виді громадських робіт та обмеження волі відповідно вимог статей 56, 61 КК України до нього неможливо, також суд враховує відсутність пом`якшучих та обтяжуючих покарання обставин, та призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції частини першої статті 164 КК України у виді арешту, оскільки таке покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`явлено.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 368 -371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 164 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за частиною першою статті 164 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського
районного суду ОСОБА_1