Справа № 361/8269/18
Провадження № 1-кп/361/809/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004403 від 26.10.2018, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, такого, що не працює, жителя АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07.12.2018 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0004403 від 26.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України та угода про визнання винуватості, укладена 29.11.2018 між процесуальним прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0004403 від 26.10.2018.

Із обвинувального акта вбачається, що в другій половині дня 25.10.2018 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з нежилого будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 . З метою реалізації протиправного наміру обвинувачений безперешкодно через незамкнену хвіртку прибув за вказаною адресою, переконався у відсутності господарів і сторонніх осіб, які б могли його викрити, після чого шляхом вільного доступу проник до незамкненого нежитлового будинку, з якого, діючи з корисливого мотиву, близько 17 години 40 хвилин 25.10.2018 таємно викрав належний ОСОБА_7 гумовий шланг для поливу марки «Underprice Ultra slim» довжиною 110 м, вартістю 818 грн. 73 коп. З чужим майном ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядився ним за власним розсудом, своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки в розмірі 818 грн. 73 коп.

Крім того, близько 18 години 01.10.2018 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на проникнення до підсобного господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Реалізовуючи протиправний намір, обвинувачений шляхом вільного доступу прибув за вказаною адресою, де, діючи без визначених законом підстав, відповідного дозволу власника ОСОБА_8 і законного володільця ОСОБА_9 , усупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи, через незамкнені двері приблизно о 18 годині 10 хвилин 01.10.2018 проник до господарського приміщення, де близько 18 години 20 хвилин 01.10.2018 був виявлений потерпілою. Своїми діями ОСОБА_4 порушив конституційне право ОСОБА_9 , у користуванні якої перебуває домоволодіння, на недоторканність її володіння.

Відповідно до п. 2.7 Постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України № 5-299кс15 від 24.03.2016, в контексті частини другої статті 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення; до іншого володіння особи належать транспортні засоби, земельні ділянки, гаражі, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого або іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи; при цьому кримінальним і кримінальним процесуальним законом не встановлено обов`язковості такої ознаки житла особи чи її іншого володіння, як належність їх особі на праві власності чи на праві володіння як одного з елементів юридично забезпеченого права власності та як вид права на чужі речі (статті 317, 395 ЦК України). Виходячи з принципу недоторканості житла та іншого володіння особи, з огляду на визначення поняття іншого володіння особи, наданого в частині другій статті 233 КПК України, під ним розуміються предмети матеріального світу, які перебувають законно або незаконно у фактичному стабільному і безперервному володінні фізичної особи та призначені, пристосовані чи спеціально обладнані для розміщення або зберігання її майна, вирощування чи виробництва продукції, забезпечення побутових та інших потреб особи, а також оснащені будь-якими пристосуваннями (огорожею, запорами, сигналізацією, охороною тощо), які роблять неможливими або ускладнюють проникнення до них. При цьому зазначення про законне чи незаконне володіння житлом та «іншим володінням» особи вказує на будь-які підстави набуття особою фактичного права володіння цим майном, яке може бути як пов`язаним, так і не пов`язаним з юридичною фіксацією цього факту.

У вечірній час 23.10.2018 у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення до підсобного господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Реалізовуючи злочинний намір, обвинувачений шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку пройшов на подвір`я належного ОСОБА_10 домоволодіння, де, діючи без визначених законом підстав, відповідного дозволу власника та всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла й іншого володіння особи, відсунувши металевий засув на вхідних дверях, близько 23 години 10 хвилин 23.10.2018 потрапив до підсобного приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , перебував у ньому до виявлення власником ОСОБА_10 о 23 години 30 хвилин 23.10.2018, своїми діями порушив конституційне право потерпілої на недоторканність її житла та іншого володіння.

Крім того, вранці 24.10.2018 ОСОБА_4 вирішив незаконно проникнути до підсобного господарського приміщення на території домоволодіння АДРЕСА_1 , для реалізації злочинного наміру, відкривши металевий засув хвіртки, потрапив за вказаною адресою. В подальшому, діючи без визначених законом підстав, відповідного дозволу власника ОСОБА_11 та законного володільця ОСОБА_12 , усупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла й іншого володіння особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, обвинувачений відчинив металевий засув на вхідних дверях, близько 10 години 24.10.2018 проник до підсобного приміщення по АДРЕСА_1 , де перебував до виявлення потерпілою приблизно о 10 годині 20 хвилин 24.10.2018. Своїми діями ОСОБА_4 порушив конституційне право володільця ОСОБА_12 на недоторканність її житла та іншого володіння.

26.10.2018, близько 17 години 30 хвилин, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення до чужого володіння - підсобного господарського приміщення, розташованого на території належного ОСОБА_13 домоволодіння АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_14 . Реалізовуючи злочинний намір, обвинувачений шляхом вільного доступу через хвіртку пройшов на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, де, діючи без визначених законом підстав, відповідного дозволу власника й всупереч вимогам статті 30 Конституції України, що гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи, відсунув металевий засув на вхідних дверях та близько 17 години 40 хвилин 26.10.2018 проник до підсобного господарського приміщення по АДРЕСА_1 . Незаконні дії ОСОБА_4 близько 18 годині 30 хвилин 26.10.2018 були припинені володільцем ОСОБА_14 .

Також ввечері 27.10.2018 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на проникнення до будинку АДРЕСА_1 , реалізовуючи який останній шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку пройшов на подвір`я за вказаною адресою. В подальшому близько 19 години 40 хвилин 27.10.2018 обвинувачений, діючи без визначених законом підстав, відповідного дозволу власника та всупереч вимогам статті 30 Конституції України, що гарантує недоторканність житла, через незамкнені вхідні двері проник до належного ОСОБА_15 домоволодіння по АДРЕСА_1 , де його протиправні дії приблизно о 19 годині 50 хвилин 27.10.2018 були припинені потерпілою.

13.10.2018, близько 19 години, ОСОБА_4 вирішив незаконно проникнути до підсобного господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Реалізовуючи злочинний умисел, обвинувачений шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку прибув за вказаною адресою, де, діючи без визначених законом підстав, відповідного дозволу власника ОСОБА_16 і законного володільця ОСОБА_17 , усупереч вимогам статті 30 Конституції України, що гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи, через незамкнені двері приблизно о 19 годині 10 хвилин 13.10.2018 проник до господарського приміщення по АДРЕСА_1 , однак близько 19 години 20 хвилин того ж дня був виявлений потерпілим. Своїми діями ОСОБА_4 порушив конституційне право ОСОБА_17 , у користуванні якого перебуває домоволодіння, на недоторканність його володіння.

Ввечері 29.10.2018 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на проникнення до господарського приміщення, розташованого на території належного ОСОБА_18 домоволодіння АДРЕСА_1 . Реалізовуючи протиправний намір, обвинувачений шляхом вільного доступу через хвіртку пройшов на територію домоволодіння за вказаною адресою, де, діючи без визначених законом підстав, відповідного дозволу власника та всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи, близько 18 години 10 хвилин 29.10.2018 через незамкнені на замикаючий пристрій двері незаконно проник до підсобного приміщення по АДРЕСА_1 . Порушивши конституційне право ОСОБА_18 на недоторканність її володіння, ОСОБА_4 близько 18 години 20 хвилин 29.10.2018 був виявлений на місці злочину потерпілою.

31.10.2018, близько 17 години 30 хвилин, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення до приватного володіння АДРЕСА_1 , реалізовуючи який, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, останній шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку пройшов на територію належного ОСОБА_19 домогосподарства за вказаною адресою, яке перебуває у володінні ОСОБА_20 . У подальшому обвинувачений без визначених законом підстав і відповідного дозволу власника чи володільця, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла й іншого володіння особи, близько 17 години 40 хвилин 31.10.2018 через незамкнені ворота проник до гаражного приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , де близько 17 години 50 хвилин того ж дня був виявлений потерпілою ОСОБА_20 , своїми діями порушив конституційне право останньої на недоторканність її володіння.

В другій половині дня 01.11.2018 у ОСОБА_21 виник злочинний умисел на проникнення до підсобного господарського приміщення, розташованого на території належного ОСОБА_22 домоволодіння АДРЕСА_1 , реалізовуючи який, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, обвинувачений шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку потрапив за вказаною адресою. Діючи без визначених законом підстав і відповідного дозволу власника, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи, ОСОБА_4 близько 17 години 30 хвилин 01.11.2018 через незамкнені на запираючий пристрій двері незаконно проник до підсобного господарського приміщення по АДРЕСА_1 , де приблизно о 17 годині 40 хвилин 01.11.2018 був виявлений потерпілою, своїми діями порушив конституційне право ОСОБА_22 на недоторканність її житла.

У вечірній час 02.11.2018 ОСОБА_4 вирішив незаконно проникнути до приватного володіння АДРЕСА_1 , після чого, реалізовуючи злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, близько 19 години 02.11.2018 шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку пройшов на територію належного ОСОБА_23 домогосподарства за вказаною адресою, яке перебуває у володінні ОСОБА_24 . У подальшому обвинувачений без визначених законом підстав і відповідного дозволу власника чи володільця, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи, приблизно о 19 годині 10 хвилин 02.11.2018, відсунувши рукою металевий засув на вхідних дверях, проник до гаражного приміщення по АДРЕСА_1 , де близько 19 години 20 хвилин 02.11.2018 був виявлений потерпілою ОСОБА_24 , своїми діями порушив конституційне право останньої на недоторканність її володіння.

Крім того, ввечері 05.11.2018 ОСОБА_4 вирішив незаконно проникнути до підсобного господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Реалізовуючи злочинний умисел, обвинувачений відсунув рукою металевий засув хвіртки, з подоланням перешкоди потрапив до належного ОСОБА_25 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_26 домоволодіння, де, діючи без визначених законом підстав і відповідного дозволу власника, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи, близько 20 години 05.11.2018 шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до господарського приміщення по АДРЕСА_1 , де перебував до моменту його виявлення потерпілим о 20 годині 10 хвилин 05.11.2018. Своїми умисними діями ОСОБА_4 порушив конституційне право ОСОБА_25 на недоторканість його володіння.

07.11.2018, близько 15 години, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення до гаража на території домоволодіння АДРЕСА_1 , реалізовуючи який він шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку прибув на подвір`я належного ОСОБА_27 домогосподарства, яким користується ОСОБА_28 . На місці події обвинувачений без визначених законом підстав та відповідного дозволу власника чи володільця, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, що гарантує недоторканність житла й іншого володіння особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу приблизно о 15 годині 10 хвилин 07.11.2018 проник до гаражного приміщення, де близько 15 години 20 хвилин був виявлений ОСОБА_28 , своїми діями порушив конституційне право останнього на недоторканність житла.

Крім того, у вечірній час 10.11.2018 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на проникнення до підсобного господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Реалізовуючи протиправний намір, відсунувши рукою металевий засув хвіртки, обвинувачений з подоланням перешкоди потрапив на подвір`я належного ОСОБА_29 домогосподарства, що перебуває у законному володінні ОСОБА_30 , де, діючи без визначених законом підстав і відповідного дозволу власника чи володільця, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи, близько 20 години шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до господарського приміщення по АДРЕСА_1 . Незаконно знаходячись у чужому приміщенні до виявлення ОСОБА_31 приблизно о 20 годині 10 хвилин того ж дня, ОСОБА_4 своїми умисними діями порушив конституційне право потерпілого на недоторканність його володіння.

Також у другій половині дня 11.11.2018 у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення до чужого володіння - господарського приміщення на території належного ОСОБА_32 домоволодіння АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_33 . Реалізовуючи злочинний намір, обвинувачений шляхом вільного доступу пройшов на територію вказаного домогосподарства й там, діючи без визначених законом підстав, відповідного дозволу власника або володільця, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, що гарантує недоторканність володіння особи, близько 17 години 10 хвилин 11.11.2018 через незамкнені на запираючий пристрій двері проник до підсобного господарського приміщення по АДРЕСА_1 , де приблизно о 17 годині 20 хвилин 11.11.2018 був виявлений законним володільцем ОСОБА_34 , конституційне право на недоторканість житла якої порушив.

Після завершення досудового розслідування 29.11.2018 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, та сторони дійшли згоди стосовно призначення йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді 2 років обмеження волі, що за правилами п. 1 ч. 1 ст. 172 КК України відповідає 1 року позбавлення волі, призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки і покладенням на засудженого передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В угоді передбачено наслідки укладення й затвердження угоди про визнання винуватості, унормовані в статті 473, частині четвертій статті 474 КПК України, як і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду з призначенням ОСОБА_4 визначених сторонами кримінального провадження виду й міри покарання, перевіривши відповідність змісту угоди вимогам кримінального-процесуального законодавства, з`ясувавши після відповідного роз`яснення в обвинуваченого про повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання, наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись у добровільності дій ОСОБА_4 , відсутності обставин, які б примусили його погодитися на підписання такої угоди, суд вважає, що укладена 29.11.2018 між процесуальним прокурором та підозрюваним у присутності захисника угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

За змістом статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України злочини, у вчиненні яких в обсязі повідомленої підозри беззастережно визнав себе винуватим ОСОБА_4 , за правилами ст. 12 КК України відносяться, відповідно, до тяжкого злочину та злочинів невеликої тяжкості з завданням шкоди інтересам окремих осіб, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_34 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_35 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 надали прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним, отже угода відповідає вимогам закону та може бути укладена в даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови укладеної 29.11.2018 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України і Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, зокрема потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_34 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 . Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, і незаконні проникнення до житла та іншого володіння особи (порушення недоторканності житла), обвинувачений підтвердив бажання виконувати взяті на себе за угодою зобов`язання та в судовому засіданні не було встановлено очевидної неможливості їх виконання останнім. При визначенні покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України сторонами угоди цілком враховано положення ст. 65 КК України, характер вчинених злочинів, відомості про особу ОСОБА_4 , який вважається несудимим, зі слів, жодних родичів не має, не може працевлаштуватися через травму рук, проживає у напівзруйнованому будинку, в якому відсутні освітлення й опалення, та восени 2018 року проникав до чужих домогосподарств, щоб переночувати, а також його щире каяття як обставину, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які, згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують покарання, що знайшло відображення в узгодженому покаранні.

З урахуванням наведеного, суд вважає визначене сторонами угоди ОСОБА_4 за правилами ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи.

За правилами п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», у випадку вчинення особою декількох кримінальних правопорушень тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом, у зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, судом не враховуються. Разом із тим, з урахуванням обставин вчинених злочинів та особи обвинуваченого, суд погоджується з визначеним сторонами угоди ОСОБА_4 при звільненні від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази: гумовий шланг для поливу марки «Underprice Ultra slim» довжиною 110 м, який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , необхідно залишити в його розпорядженні; слід папілярних ліній, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, доцільно залишити в справі.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 429 грн. на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 12-4/1954 від 22.11.2018.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, з урахуванням обставин вчинених злочинів і особи винного суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити в кримінальному провадженні № 0004403 від 26.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України угоду про визнання винуватості, укладену 29.11.2018 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому узгоджене покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді 2 років обмеження волі, що за правилами п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 3 (три) роки позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, в період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: гумовий шланг - залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 , слід папілярних ліній - залишити в матеріалах справи.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд засудженим та його захисником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення ОСОБА_4 наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1