Ухвала

Іменем України
1 квітня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-1070 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою на постановлені відносно нього судові рішення, в якій просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 березня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст.ст. 427, 438 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали. Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Копія ухвали касаційного суду від 11 березня 2019 року була направлена на адресу засудженого ОСОБА_4 та отримана ним 20 березня 2019 року.

25 березня 2019 рокузасуджений ОСОБА_4 подав повторно касаційну скаргу.

Мотиви Суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Протягом встановленого в ухвалі ВС від 11 березня 2019 року строку засуджений ОСОБА_4 подав повторну касаційну скаргу, проте не усунув зазначені недоліки.

Засуджений ОСОБА_4 у повторній касаційній скарзі, як і у скарзі, яка була залишена без руху, знову зазначає про незаконність постановлених відносно нього судових рішень, а також просить їх скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак не наводить обґрунтованих доводів та підстав, з огляду на вимоги ст. 412 КПК України. При цьому, засуджений наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, а також дає власну оцінку, відмінну від тієї, яку надали цим доказам суди, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Окрім цього, наведені у повторно поданій касаційній скарзі доводи фактично є аналогічними доводам попередньої, яка залишена без руху, а також у ній скаржник цитує тексти норм кримінального процесуального закону, які визначають перелік підстав для скасування судових рішень, при цьому не наводить конкретних порушень вимог закону, які були, на його думку, допущені судами саме в його кримінальному провадження з належним обґрунтуванням своїх вимог та зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3