ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/4197/15-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/893/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.128 КК України
УХВАЛА
Іменем України

02 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Лозівського міськрайонного суд Харківської області від 24.07.2018р. відносно ОСОБА_8 -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Софіївка, Близнюківського району, Харківської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, пенсіонер, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ст.128 КК України та на підставі ст.74 КК України звільнений від покарання, передбаченого ст.128 КК України у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення йому покарання, передбаченого санкцією цієї статті, як особі, яка досягла пенсійного віку.
Згідно вироку, ОСОБА_8 10.07.2012р. близько 08год. 30хвю, перебуваючи біля «Центрального» ринку по вул. Радянській в м. Лозова Харківської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , діючи з необережністю, а саме зі злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча за обставинами справи повинен був і міг їх передбачити, з метою спричинення фізичного болю, схопив за руки потерпілу, яка стояла напроти нього, при цьому висловлювала своє невдоволення з приводу того, що ОСОБА_8 , припарковуючи свій автомобіль марки «Волга», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території «Центрального» ринку, ледь не збив потерпілу з ніг. Далі ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_9 , яка в результаті даного поштовху позадкувала назад, спотикнулась об свою ручну поклажу, яка перебувала на землі, і впала на асфальт на ліву сторону свого тіла. В результаті поштовху ОСОБА_8 , який призвів до падіння ОСОБА_9 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому гілки лівої сідничної і лобкової кісток, які утворені з урахуванням надання тілу прискорення, та являються середнього ступеня тяжкості тілесними ушкодженнями по критерію тривалості розладу здоров`я, так як для консолідації перелому необхідний строк понад 21 день.
В апеляційній скарзі обвинувачений оспорює встановлені фактичні обставини, вважає, що суд не встановив обставини сварки, а також не взяв до уваги той факт, що переломи були виявлені не одразу, а значно пізніше.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.2 а.с.204-210), фактичні обставини справи встановлені у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах. При цьому сам обвинувачений в суді першої свою вину хоча і не визнавав але по суті не спростовував самі фактичні обставини.

Так, згідно показань самого ОСОБА_8 , він не мав наміру спричинити тілесні ушкодження потерпілій. Він підтвердив, що дійсно 10.07.2012р. приїхав на ринок, на проїзній частині дороги стояла незнайома йому раніше жінка - ОСОБА_9 . Він проїхав між ОСОБА_9 та автомобілем, який там стояв. Коли вийшов з машини, то почув в свій бік нецензурну лайку і побачив жінку, яка йшла до нього. Ця жінка продовжувала його ображати за те, що він заїхав ні з тієї сторони, не з тієї вулиці. Він відповів їй тим же. Жінка поставила сумки і напала на нього, вдарила по руці, йому стало боляче, тому що рука була у нього раніше поламана. Він взяв її за руки, а коли жінка почала виривати їх, то він її відпустив і несильно відштовхнув від себе. Жінка втратила рівновагу, потім перечепилась через свої сумки, які стояли позаду неї, і впала на правий бік. Він сів в автомобіль і поїхав.
У сукупності з рештою доказів наведених у вироку, колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду у тому, що ОСОБА_8 своїми діями спричинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_9 , що вірно кваліфіковані за ст.128 КК України.
Апеляційні доводи проте, що переломи були виявлені не одразу, а пізніше і тому не мають відношення до встановленої події, спростовуються висновками експертиз.
Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення то вирок суду залишається без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407-409, 414, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суд Харківської областівід 24.07.2018р. відносно ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді