КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 лютого 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 08 січня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, учень 11 класу Ірпінської вечірньої загальноосвітньої школи II - 111 ступенів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
За участі: прокурора захисника представників підозрюваного підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , строком на 35 днів, до 11 лютого 2019 року, без визначення розміру застави.

При вирішенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої

підозри у вчиненні кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та об`єктивних причин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 08 січня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Зокрема, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого не звернув уваги на те, що під час вручення неповнолітньому підозрюваному клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчим було порушено вимоги ст.ст. 44, 488 КПК України, зокрема вручено підозру у відсутність законного представника, який відповідно до чинного КПК України є стороною захисту і проведення процесуальної дії без його участі є порушенням права на захист.

Також слідчий суддя залишив поза увагою те, що ні прокурор, ні слідчий не надали суду доказів того, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а лише припускають, що вони можуть бути. Крім того, органом досудового розслідування не надано доказів того, що менш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Автор апеляційної скарги також зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра базується на показаннях однієї особи та суд посилався на матеріали органу досудового розслідування, знехтувавши процесуальними порушеннями неповнолітнього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, його захисника та представників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Ірпінським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 10 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002223, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
10 листопада 2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Наступного дня, тобто 11 листопада 2018 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 діб, до 10 січня 2019 року.

02 січня 2019 року старший слідчий Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 , звернулась до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 строком на 45 днів.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 35 днів.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_13 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 перебуваючи на волі знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування незаконно впливати на свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Вищевикладене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, враховуючи всі обставини провадження у їх сукупності, підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегією суддів не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчим суддею розгляд клопотання проведено без участі законного представника підозрюваного, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням того, що у судовому засіданні суду першої інстанції приймав участь педагог-психолог та захисник підозрюваного, у зв`язку із чим відсутні в даному конкретному випадку підстави для висновку про порушення права особи на захист, що призвело до незаконного чи невмотивованого рішення слідчого судді. При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що на момент розгляду апеляційної скарги строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді закінчився.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та обставини, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , продовжив йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 08 січня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , строком на 35 днів, до 11 лютого 2019 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1011/2019 Категорія: ст. 187 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1