Справа № 518/15/15-к
Провадження № 1-кп/507/8/2019
Номер рядка звіту 34
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2019 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жукове, Миколаївського району, Одеської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , перебуваючого у цивільному шлюбі, громадянина України, українця, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, працює по найму водієм, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_5
представник потерпілої ОСОБА_7
сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_4
захисник обвинуваченого ОСОБА_8
16 липня 2014 року біля 20:00 години мешканець АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вантажним сідловим тягачем-Е марки « RENAULT » моделі MAGNUM 480, д/з НОМЕР_1 білого кольору з напівпричепом самоскидом моделі марки « BLUMHARDT » моделі «SAK», д/з НОМЕР_2 сірого кольору, рухаючись по правій стороні проїжджої частини автодороги зі сторони с. Осинівка, Ширяївського району, Одеської області в напрямку смт. Ширяеве по вул. Жовтневій, з двостороннім дорожнім рухом, при дощі та мокрому покритті проїжджої частини дороги, не вибравши безпечну швидкість руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_2 , яка на той час проживала в АДРЕСА_3 .
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм вантажного сідлового тягача-Е марки « RENAULT » моделі MAGNUM 480, д/з НОМЕР_1 білого кольору з напівпричепом самоскидом моделі марки «BLUMHARDT» моделі «SAK», д/з НОМЕР_2 сірого кольору, громадянином ОСОБА_4 "Правил дорожнього руху", які діють в Україні, а саме: п. 2.3 "б"; п. 12.1 та п. 12.3, в яких зазначено, що:
-п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
-п. 12.1 «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
-п. 12.3 «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
Порушення виразилися в тому, що 16 липня 2014 року біля 20:00 години в денний час доби, ОСОБА_4 , рухаючись зі швидкістю біля 40- 45 км/години по правій стороні проїжджої частини автодороги зі сторони с. Осинівка, Ширяївського району, Одеської області в напрямку смт. Ширяеве, по вул. Жовтневій, з двостороннім дорожнім рухом, при дощі та мокрому покритті проїжджої частини дороги, був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, при виникненні небезпеки руху заходи для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним тягачем не застосував, натомість намагався уникнути зіткнення з пішоходом шляхом об`їзду з лівої сторони, у зв`язку з чим не впорався з керуванням вантажного сідлового тягача-Е та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 на лівій частині дороги, яка переходила проїжджу частину дороги з права наліво, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми живота, розриву печінки и кістозно-зміненого лівого яїчника, внутрібрюшинного крововиливу, які згідно висновку експерта № 76 від 18.09.2014 року та п.п. 2.1.3. л та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечні для життя в момент спричинення.
Таким чином , дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинувачені не визнав та пояснив, що його попросили перегнати автомобіль до смт.Ширяєво, ішов дощ, видимість було достатньою, він доїжджав до с.Оснівка, їхав із швидкістю 60 км/год. На узбіччі як завжди паслася худоба, коли він доїжджав до місця , де знаходилася потерпіла, за метрів 5, на дорогу вибіг бичок і потягнув за собою потерпілу. В нього не було можливості уникнути зіткнення, хоча він вжив заходів , намагався здійснити об`їзд потерпілої, але удару не уник. Він викликав поліцію та швидку допомогу, повністю оплатив лікування потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що біля восьмої години вечора, в той день ішов дощ, її треба було перейти через дорогу та перевести бичка. Вона подивилася на дорогу, їхав автомобіль-фура, вона подумала, що встигне перебігти, вона пустила бичка і побігла через дорогу, вже майже перебігла дорогу , як її збив автомобіль. Прийшла до тями у лікарні, ОСОБА_9 сплачував лікування, приносив ліки, в лікарні вона лікувалася два тижні.
Обставини вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, окрім показань потерпілої, також підтверджуються фактичними даними, які містяться в документах та висновках експертиз, наданих стороною обвинувачення та свідченнях свідків:
ОСОБА_10 має посвідчення водія, яке видане 16.04.2003 року (а.к.п.161).
Згідно із протоколом огляду місця ДТП від 16 липня 2014 року встановлено, що місце ДТП знаходиться по дорозі біля будинку № 19 на вул..Жовтневій, в напрямку від вул..Жовтневої с.Осинівка до Ширяєво. Вид покриття - асфальтобетонне, стан покриття - мокре. Дорожнє покриття для двох напрямків руху, шириною 8 м. У процесі огляду складені та прилучені до протоколу схему та проведено фотографування. Розміщення транспортного засобу , місце зіткнення позначено на схемі (а.к.п.110-125).
Із протоколу огляду транспортного засобу від 6 липня 2014 року вбачається, що проводився огляд автомобіля марки « RENAULT » моделі MAGNUM 480, д/з НОМЕР_1 та було виявлено пошкодження фарбового покриття переднього бампера та вибита фара, стан рульового управління та гальмівної системи справні та проводився огляд напівпричепа-самоскид марки « BLUMHARDT » моделі «SAK», д/з НОМЕР_2 (а.к.п.126-130, 131-135);
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вантажного сідлового тягача-Е марки « RENAULT » моделі MAGNUM 480, д/з НОМЕР_1 та напівпричепа самоскида моделі марки «BLUMHARDT » моделі «SAK», д/з НОМЕР_2 є ОСОБА_11 (а.к.п.159, 160);
Відповідно до протоколу від 17 липня 2014 р. у приміщенні швидкої допомоги було добровільно видано одяг , в якому потерпіла ОСОБА_6 була доставлена до лікарні: шльопанець бузкового кольору, бриджі бузкового кольору, кофта чорного кольору та курточка коричневого кольору (а.к.п.186) . Вказані речі відповідно до протоколу від 17.07.2017 року були оглянуті в присутності понятих та на підставі постанови слідчого приєднанні до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ширяївського ВП до вирішення питання по суті (а.к.п.210-212);
Відповідно до протоколу від 17 липня 2014 року в присутності понятих проведено огляд вантажного сідлового тягача-Е марки « RENAULT » моделі MAGNUM 480, д/з НОМЕР_1 та напівпричепа самоскида моделі марки «BLUMHARDT » моделі «SAK», д/з НОМЕР_2 (а.к.п.206) та на підставі постанови слідчого приєднанні до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та передані на зберігання власнику (а.к.п.207);
На підставі постанови слідчого від 17.07.2014 року (а.к.п.166) призначено проведення трасологічної експертизи та за висновком експерта № 11/А-413 від 28 липня 2014 року автомобіль «Рено» має ушкодження в передній лівій частині, а саме передня блок фара передній бампер. Дані ушкодження утворилися в результаті контактування автомобіля із тілом пішохода (а.к.п.170-172);
На підставі постанови слідчого від 17.07.2014 року (а.к.п.167) призначено проведення автотехнічної експертизи та за висновком експерта № 11/А-412 від 28 липня 2014 року рульове управління, гальмівна система, ходова частина автомобіля «Рено» із полупричепом марки «Сак» до моменту настання події, знаходилися в робочому стані та дозволяли водію змінювати направлення та швидкість руху (а.к.п.175-180);
На підставі постанови слідчого від 20.08.2014 року (а.к.п.181) призначено проведення судово-медичної експертизи та згідно висновку експерта № 76 від 18.09.2014 року потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми живота, розриву печінки и кістозно-зміненого лівого яїчника, внутрібрюшинного крововиливу, які згідно п.п. 2.1.3. л та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечні для життя в момент спричинення (а.к.п.183);
Із протоколу проведення слідчого експерименту від 01.12.2014 р. вбачається, що проводився слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_4 показав за яких обставин сталася ДТП , вказав на місце наїзду на ОСОБА_6 (а.к.п.190-198);
За висновком експерта від 17.2.2014 р. № 11/а-768 дії водія автомобіля «Рено Магнум» регламентують вимоги п.12.3 ПДР, згідно із якими водієві належить прийняти заходи до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу з моменту виникнення небезпеки для руху. У даному випадку водій не мав у розпорядженні технічної можливості запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виходу пішохода на проїжджу частину (а.к.п.215-219) Згідно висновку експерта № 107-А від 02.07.2016 р. в діях водія автопоїзда ОСОБА_10 невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України із технічної точки зору не вбачається (а.к.п.236);
Разом із тим, ухвалою Ширяївського районного суду від 21.09.2016 р. призначено судову автотехнічну експертизу та відповідно до висновку судового експерта № 11025160 від 08 грудня 2016 року , шляхом відмови водія автомобіля « Рено Магнум» від застосування маневру відвороту рульового колеса вліво і збереження водієм прямолінійного руху автомобіля, яким він управляв , із одночасним гальмуванням, наїзд на пішохіда, із технічної точки зору виключався (а.к.п.240-243).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив, що якби ОСОБА_4 не змінював напрямок руху при виникненні перешкоди , а їхав прямо та одночасно гальмував, то він би уникнув наїзду на пішохода.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що була у будинку батьків, вікна були відчиненні, вона почула звук, чи сигналу, чи гальм автомобіля і відразу - удар. Вона вийшла побачила, що сталася аварія, водій був в істериці, кричав, щоб викликали швидку. В той день ішов дощ, дорожнє покриття було мокрим, автомобіль займав більшу частину зустрічної смуги , під колесом був цеп, в автомобіля була розбита фара , потерпіла отримала тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що того дня накрапав дощ, вона була в будинку, у веранді, почула якийсь скрегіт, як хтось загальмував і почула удар. Коли вибігла, то побачила , що потерпіла лежала на обочині, в крові, кабіна автомобіля була на зустрічній полосі дороги, причеп автомобіля був складений ніби як вдвоє. Водій кричав, щоб викликати швидку. Також пояснила, що її відомо, що потерпіла перегонила бичка через дорогу, цеп був обірваний, а бичок бігав без цепу.
Суд, дослідивши під час судового розгляду провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Пояснення ОСОБА_4 про те, що він не винен у пред`явленому обвинуваченні , суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він намагаючись об`їхати потерпілу, обрав невиправданий маневр та його пояснення спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема висновком судового експерта № 11025160 від 08 грудня 2016 року та поясненнями в судовому засіданні експерта ОСОБА_12 .
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст..66 КК України суд визнає відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, оскільки він повністю оплатив витрати на лікування потерпілої, про що підтвердила потерпіла.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст..67 КК України - встановлено не було.
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий , на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, родину та міцні соціальні зв`язки,після вчинення злочину минув тривалий час, протягом якого обвинувачений жодних правопорушень не вчиняв, працює водієм, також суд враховує думку потерпілої, яка просила суд не позбавляти обвинуваченого волі та висновок Ширяївського районного відділу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі.
За таких обставини, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому основного покарання у в межах санкції ч.2 ст.286 КК України із звільненням від відбування основного покарання із випробуванням згідно положень ст..75 КК України та без застосування додаткового покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлено клопотання про застосування відносно нього амністії з підстави наявності неповнолітніх дітей, яке підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження, відносно яких він не позбавлений батьківських прав (а.к.п.153-157), а тому відносно нього слід застосувати акт амністії на підставі ст..1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., який набрав чинності 07.09.2017 року. Обставини, передбачені ст..4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст..9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_4 - судом не встановлені.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають витрати за проведення судових експертиз, підтвердженими довідками про їх вартість у загальному розмірі 3243 грн. 24 коп, із них експертиза № А-413 від 28.07.2014 року, по якій судові витрати склали 2211 гривень 3 копійки, судова авто-технічну експертиз № 11/А-412 від 28.07.2014 року, по якій судові витрати склали 442 гривні 26 копійок та судова транспортно - трасологічну експертизу № 11/А-768 від 17.12.2014 року, по якій судові витрати склали 589 гривень 68 копійок.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст..100 КПК України, так речовий доказ по справі - вантажний сідловий тягач-Е марки « RENAULT » моделі MAGNUM 480, д/з НОМЕР_1 білого кольору з напівпричепом самоскидом моделі марки « BLUMHARDT » моделі «SAK», д/з НОМЕР_2 сірого кольору, який передано власнику під зберігальну розписку до вирішення питання по суті, залишити йому за належністю; одяг потерпілої ОСОБА_6 - шльопанець бузкового кольору, бриджі бузкового кольору, кофта чорного кольору та курточка коричневого кольору , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ширяївського ВП повернути потерпілій.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому основне покарання у вигляді 4 чотирьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р, який набрав чинності 07.09.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 3243 грн. 24 коп.
Речові докази, а саме: вантажний сідловий тягач-Е марки « RENAULT » моделі MAGNUM 480, д/з НОМЕР_1 білого кольору з напівпричепом самоскидом моделі марки « BLUMHARDT » моделі «SAK», д/з НОМЕР_2 сірого кольору, який передано власнику під зберігальну розписку до вирішення питання по суті залишити йому за належністю; одяг потерпілої ОСОБА_6 - шльопанець бузкового кольору, бриджі бузкового кольору, кофта чорного кольору та курточка коричневого кольору передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ширяївського ВП передати ОСОБА_6 за належністю.
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1