Справа №:755/9714/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_5 ,
за участю захисника: ОСОБА_6 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 про надання дозволу суду на перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду поза межами скляної кабіни поряд із захисником у кримінальному провадженні №0000028 від 22 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження №0000028 від 22 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання, що було підтримане обвинуваченим, про надання дозволу суду на перебування обвинуваченого ОСОБА_7 , який утримується під вартою, поза межами скляної кабіни поряд із захисником під час судового засідання, що на думку захисту забезпечить можливість надання обвинуваченому належної правової допомоги під час судового розгляду з метою забезпечення права на захист обвинуваченого та недопущення поводження, що може принижувати гідність обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання адвоката.

Вислухавши клопотання сторони захисту, думку сторони обвинувачення, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст.318 КПК України судове засідання відбувається у спеціально обладнаному приміщенні залі судових засідань.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

До обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжено відповідною ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва до 13 червня 2019 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою завжди пов`язаний з обмеженням основних прав та свобод людини та громадянина, гарантованих Конституцією України, Загальною декларацією прав людини, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, серед яких свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, недоторканість особи.

Відповідно до п.11 Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 року №613/785/5/30/29/67/68, у залі судового засідання місце для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених обладнується загородженнями відповідно до вимог ДБН.

Згідно вимог п.3.16 наказу МВС від 20.01.2005 року №60 дск, з урахуванням подальших змін, у залі судового засідання підсудні (обвинувачені) особи розміщуються за стаціонарним металевим загородженням або загородженням з органічного скла на лавах.

Наведене свідчить, що забезпечення вимог щодо конвоювання та місця перебування в залі судового засідання обвинувачених, до яких застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, здійснюється відповідними підрозділами органів МВС, що відносяться до органів виконавчої, а не судової влади.

Поряд з цим, вирішуючи дане клопотання, колегія суддів враховує також практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Ярослав Бєлоусов проти Росії» від 04 жовтня 2016 року, «Марія Альохіна проти Росії» від 17 липня 2018 року, «Свинаренко та Сляднєв проти Росії» від 17 липня 2014 року, у яких Європейський суд з прав людини у контексті заходів щодо забезпечення судового засідання наголосив, що утримання особи в металевій клітці суперечить статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод враховуючи її принижуючу природу. Однак, розміщення обвинувачених або підсудних за скляними перегородками або в скляних кабінах само по собі не включає елемент приниження, достатнього для досягнення мінімального рівня суворості.

Посилання захисника на те, що колегія суддів, розглядаючи аналогічне клопотання захисника ОСОБА_8 в ухвалі суду послалась на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Марія Альохіна проти Росії» від 17 липня 2018 року, якого не існує є необґрунтованими, оскільки таке рішення було постановлене Європейським судом з прав людини та ухвалене 17 липня 2018 року за №38004/12.

Поряд з цим, колегія суддів також враховує, що Верховним Судом при розгляді аналогічного клопотання сторони захисту у справі №243/885/19 (провадження №51-442впс19) було постановлено ухвалу від 25 лютого 2019 року з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та з відповідним посиланням саме на вищезазначені рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ярослав Бєлоусов проти Росії» від 04 жовтня 2016 року, «Марія Альохіна проти Росії» від 17 липня 2018 року, при цьому в заявленому клопотанні захисту було відмовлено.

Крім того, судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , який утримується під вартою, проводиться у залі судових засідань, що обладнаний скляною кабіною, де перебуває обвинувачений один, останній має достатньо місця для того, щоб розкласти документи та робити необхідні нотатки, знаходиться в безпосередній близькості із захисником, вид і форма скляної кабіни є такою, що дозволяє обвинуваченому безперешкодно спілкуватись із захисником та отримувати правову допомогу, передавати документи, працівники конвою не перешкоджають можливості спілкування обвинуваченого із захисником.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що перебування обвинуваченого межах скляної кабіни під час судового розгляду не порушує його право на захист та не впливає негативно на справедливість судового розгляду.

Отже, враховуючи вимоги інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, затвердженої вищезазначеним спільним наказом від 26.05.2015 року та інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб у органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 20.01.2005 року №60 дск, колегія суддів приходить до висновку, що перебування обвинуваченого на лаві в спеціально обладнаному місці в залі судових засідань є необхідним та пропорційним заходом безпеки, відповідає вимогам закону, не порушує його право на захист, а також не впливає негативно на справедливість судового розгляду.

За таких обставин, клопотання сторони захисту про надання дозволу суду на перебування обвинуваченого ОСОБА_7 , який утримується під вартою, поза межами скляної кабіни поряд із захисником під час судового засідання не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.1-29, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про надання дозволу суду на перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду поза межами скляної кабіни поряд із захисником.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 15.05.2019 року о 13 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя:

Судді: 1. 2.