Справа № 621/3265/18
Пр. № 1-кс/621/1003/18
Ухвала
Іменем України
23 листопада 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання старшого слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
До Зміївського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: 1) автомобіль «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому маються пошкодження характерні для ДТП; 2) Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , на автомобіль марки «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_6 , яка проживає у АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_6 права на їх відчуження, розпорядження та користування ними. Визначити місце зберігання зазначеного майна на власний розсуд старшого слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що в с. Таранівка Зміївського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода. Під час виїзду працівників поліції на місце зазначеної ДТП було встановлено, що 20.11.2018 року в с. Таранівка Зміївського району Харківської області водій автомобіля «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 внаслідок чого останньому були спричинені тілесні ушкодження. Відомості за даним фактом було внесено слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001061, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 20.11.2018 року з місця ДТП було вилучено автомобіль «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , на автомобіль марки «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_6 .
Приймаючи до уваги обґрунтовані підстави вважати, що тимчасово вилучені автомобіль «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , на якому маються пошкодження характері для ДТП, та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , на автомобіль марки «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , є доказами злочину, можуть зберігати на собі сліди злочину та бути використаними як докази у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також враховуючи, що внаслідок заподіяння шкоди, до осіб, що вчинили даний злочин в подальшому може бути пред`явлено цивільний позов щодо відшкодування завданих збитків, забезпечення відшкодування заподіяної даним злочином шкоди, старший слідчий ОСОБА_5 вважав за необхідне накласти арешт на зазначене вище майно.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
ОСОБА_6 на розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не з`явилася, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином.
ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання слідчого не заперечував.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з доданих до клопотання документів, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 21.11.2018 року до ЄРДР за № 0001061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в ході проведення огляду місця події 20.11.2018 року за адресою Харківська область, Зміївський район, с. Таранівка, на місці ДТП було виявлено та вилучено автомобіль «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , на зазначений автомобіль (а.с. 8-11).
Вказаний автомобіль та Свідоцтво постановою слідчого від 21.11.2018 року було визнано речовим доказом (а.с. 19-20).
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Метою накладання арешту на майно: автомобіль «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , які вилучені 20.11.2018 року при огляді місця події - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 20.11.2018 року майно, а саме:
1) автомобіль «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 ;
2) Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , на автомобіль марки «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_6 , яка проживає у АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_6 права на їх відчуження, розпорядження та користування ними.
Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно старшим слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: