Справа № 467/567/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2019 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання начальника слідчого відділу Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 22.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагул Молдова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2019 року до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 22.05.2019 року, в обідній час, в кімнаті житлового будинку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з видимими тілесними ушкодженнями в області голови та обличчя.

22.05.2019 року ОСОБА_7 , після проведеної госпіталізації в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер у приміщенні палати реанімаційного відділення Арбузинської центральної районної лікарні Миколаївської області.

22.05.2019 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Під час проведення досудового розслідуванням встановлено, що 22.05.2019 року, в обідній час, точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у кімнаті житлового будинку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс удари металевим відром в область голови ОСОБА_7 , заподіявши тілесні ушкодження у вигляді травматичного субарохноідального крововиливу, який спричинив смерть ОСОБА_7 .
22.05.2019 року працівниками поліції Арбузинського ВП Братського ВП ГУПН в Миколаївській області ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

23.05.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В клопотанні поданому до суду зазначено, що в ході проведення кримінального провадження під номером 0000188, встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, існують ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважає мету і підстави вказаного запобіжного заходу обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначивши, що лише обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а також запобігання наступним ризикам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, та в разі обрання підозрюваному ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, останній матиме можливість переховуватись від органів слідства та суду, у тому числі може змінити своє постійне місце проживання, відбути у неконтрольовану (окуповану) державою територію України, виїхати за межі території України, внаслідок чого подальше притягнення його до відповідальності буде не можливим;

- незаконно впливати на свідків, шляхом схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань чи їх не об`єктивній зміні, які виправдують його чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, шляхом їх залякування, вчинення щодо них насильницьких дій, що підтверджуються обставинами скоєння ним кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, офіційних доходів не має, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями.

На думку прокурора, лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вік, задовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність у нього на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, місця роботи є тими факторами, які надають змогу застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та саме такий захід зможе позитивно вплинути на ефективний розгляд справи.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки застосування особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; застосування особистої поруки не можливе, оскільки жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного; при застосуванні домашнього арешту виникає ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки за місцем реєстрації він не проживає, у зв`язку з чим рідні не взмозі в повній мірі контролювати його та здійснювати за ним нагляд

В зв`язку з зазначеним, вважає, що запобігти заявленим ризикам шляхом обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання, оскільки, як зазначив, злочин не вчиняв, та просив випустити його на волю.

Захисник в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора за його необґрунтованістю, ризики зазначені прокурором є припущенням, а тому вважав за доцільне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання останнього, або застосувати інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються наступні обставини, які встановлені в судовому засіданні.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визнає про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: протокол огляду домоволодіння ОСОБА_7 від 22.05.2019 року; протокол огляду одягу підозрюваного ОСОБА_4 від 22.05.2019 року; протокол огляду трупа ОСОБА_7 від 22.05.2019 року; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 ; протокол затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 22.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 23.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 23.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 23.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 22.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 22.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 22.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 22.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 22.05.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 22.05.2019 року.

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину) на момент його повідомлення.

На підставі наведеного ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Також слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування, слідчим суддею перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином в судовому засіданні під час розгляду даного клопотання прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у поданому клопотанні, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України має право не визначити розмір застави у кримінальному проваджені, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, так як злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений з застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника слідчого відділу Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_18 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 22.05.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кагул Молдова, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 липня 2019 року включно, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 19 липня 2019 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 310 КПК України.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1