Провадження № 1-кп/752/128/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Офірна Фастівського району Київської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, не працевлаштованого, має інвалідність ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що він у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах придбав без передбаченого законом дозволу бойові припаси, а саме - 12 гвинтівочних патронів до військової нарізної вогнепальної зброї зразка 1985 року, калібру 7,62х54R з бронебійно-запалювальними кулями «Б-32» та один гвинтівочний патрон зразка 1930 року, калібру 7,62х54R з трасуючею кулею зі свинцевим осердям «Т-30», які став зберігати за місцем свого проживання - у квартирі АДРЕСА_2 без передбаченого законом дозволу, після чого 08.08.2016 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, за вказаним місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 працівниками поліції було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено вказані бойові припаси, які за версією сторони обвинувачення ОСОБА_10 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_10 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 263 ч. 1 КК України як незаконні придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав суду про те, що з 2011 року він має у користуванні мисливський карабін, патрони до якого він купував у магазині «Ібіс». Дійсно, у серпні 2016 року за місцем його проживання працівниками поліції було проведено обшук, в ході якого він добровільно видав їм патрони, які він купував у період часу з 2012 року по 2014 рік у магазині «Ібіс». В подальшому він знову хотів придбати вказані патрони у зазначеному магазині, однак їх уже не було у продажу. Розбіжності у патронах, які він купував у 2012 році та у 2014 році дійсно мають місце, однак він не знав і не міг знати, що вказані патрони до його мисливської зброї є або можуть бути боєприпасами. Вилучені у нього патрони під час їх придбання відповідали його мисливській зброї і тільки в ході досудового розслідування даного кримінального провадження йому стало відомо про те, що вилучені у нього патрони є бойовими припасами.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, полягає в умисних діях особи, які полягають у набутті бойових припасів та володінні ними без передбаченого законом дозволу, при цьому суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується умисною виною особи у вчиненні об`єктивної сторони даного злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння - як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
На ствердження своєї версії події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та на ствердження вини ОСОБА_10 у вчиненні вказаного умисного кримінального правопорушення, стороною обвинувачення було надано у розпорядження суду наступні докази, безпосередньо досліджені в ході судового розгляду:
-свідок ОСОБА_11 показала суду про те, що обвинуваченого ОСОБА_10 знає наглядно, у будь-яких стосунках із ним не перебуває. У серпні 2016 року вона була понятою при проведенні працівниками поліції обшуку у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 . В ході проведення обшуку зауважень від учасників вказаної слідчої дії не надходило та працівниками поліції було вилучено патрони, які ОСОБА_10 надав працівникам поліції добровільно;
- свідок ОСОБА_12 показав суду про те, що працює у магазині Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа Арм Спорт» з 2012 року, з обвинуваченим ОСОБА_10 у будь-яких стосунках не перебуває. У магазині продаються лише патрони, призначені для мисливської зброї, бойових припасів у продажу немає. Патрони для мисливської зброї та бойові припаси мають між собою різницю, яку не помітити не можна, оскільки вони мають різні кольорові пояски на кулі зверху. У лютому 2016 року до магазину приходив ОСОБА_10 з проханням надати йому довідку про придбання патронів у цьому магазині, проте запитувану ОСОБА_10 довідку він не надав, оскільки не міг ані ствердити, ані спростувати придбання ОСОБА_10 патронів у вказаному магазині, крім того, письмовий облік покупців з 2014 року було відмінено, після чого облік покупців було поновлено лише у 2016 році;
-свідок ОСОБА_13 показав суду про те, що з обвинуваченим ОСОБА_10 у будь-яких стосунках не перебуває, працює оперуповноваженим карного розшуку УМВС в місті Києві. Так, він здійснював оперативне супроводження даного кримінального провадження і в ході досудового розслідування була оперативна інформація про те, що ОСОБА_10 може зберігати бойові припаси за місцем свого проживання. Обставини придбання та зберігання боєприпасів обвинуваченим ОСОБА_10 йому невідомі;
-протокол обшуку від 08.08.2016 року та фототаблицю до нього, згідно якого в рамках досудового розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.08.2016 року слідчим було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_10 , виявлено та вилучено 13 предметів, схожих на набої з маркуванням «17 85» та «188 66» (т. 1 а.с. 7-9, 10-20);
-висновок судово-балістичної експертизи №824 від 22.08.2016 року, згідно якого 13 предметів, схожих на патрони, що були виявлені та вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : 12 предметів, схожих на патрони з маркуванням «17 85» є боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї, а саме гвинтівочними патронами зразка 1954 року, калібру 7,62х54R, оснащені бронебійно-запалювальними кулями «Б-32», промислового виробництва Барнаульського патронного заводу, виготовлені у 1985 році (СРСР); до стрільби придатні; 1 предмет, схожий на патрон з маркуванням «188 66» є боєприпасом до військової нарізної вогнепальної зброї, а саме гвинтівочним патроном зразка 1930 року, калібру 7,62х54R, оснащеним трасуючою кулею зі свинцевим осердям «Т-30», виготовлений промисловим способом на Новосибірському патронному заводі у 1966 році (СРСР); до стрільби придатний (т. 1 а.с. 30-33);
-експерт ОСОБА_14 в ході судового розгляду ствердив вказаний висновок експертизи та показав суду про те, що бойова зброя відрізняється від мисливської, зокрема маркуванням: у бронебійних патронів чорний колір, у вибухових червоний. На мисливських патронах немає року випуску, на них є лише калібр і у них немає маркування кольором; надані йому для дослідження патрони калібру 7,62х54R з маркуванням неможливо придбати у магазині, оскільки вони є бойовими;
-речові докази - шість патронів калібру 7,62х54R, що зберігаються на складі озброєння УЛМТЗ ГУ НП в місті Києві (т. 1 а.с. 38).
На ствердження своєї версії події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та на ствердження відсутності у ОСОБА_10 умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною захисту було надано у розпорядження суду наступні докази, безпосередньо досліджені в ході судового розгляду:
-фіскальні чеки магазину «Зброя» Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа Арм Спорт» від 21.12.2012 року, 11.01.2013 року, 13.06.2013 року, 19.06.2013 року та 05.03.2014 року, згідно яких у вказаному магазині було придбано патрони калібру 7,62х54R (т. 2 а.с. 83-87).
При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання ОСОБА_10 винуватим суд керується стандартом доведення, тобто стандартом переконання, визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, зокрема тим, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того стандарт доведення означає, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Однак, в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було спростовано версію сторони захисту про те, що у ОСОБА_10 не було умислу, направленого на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, докази сторони обвинувачення ні самі по собі, ні у своїй сукупності не стверджують наявність у обвинуваченого ОСОБА_10 умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на таке.
Свідок ОСОБА_11 є особою, що була понятою при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_13 є особою, що здійснювала оперативне супроводження кримінального провадження, в рамках якого у нього була інформація про те, що ОСОБА_10 може зберігати бойові припаси за місцем свого проживання, обставини щодо придбання або ж зберігання ОСОБА_10 бойових припасів йому невідомі.
Свідок ОСОБА_12 є особою, що працювала у магазині «Зброя», свідком придбання ОСОБА_10 бойових припасів він не був.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що вказані особи не стверджують та не можуть стверджувати наявність у ОСОБА_10 умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, крім того, стороною обвинувачення не було спростовано докази, надані стороною захисту на ствердження версії цієї сторони про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_10 умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Самі по собі протокол обшуку від 08.08.2016 року, висновок судово-балістичної експертизи №824 від 22.08.2016 року та речові докази, досліджені в ході судового розгляду - ні окремо, ні у своїй сукупності також доводять та не можуть доводити наявність у особи умислу на незаконне придбання та зберігання бойових припасів як одного з елементів, що утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, що має значення для правової кваліфікації цього діяння (т. 1 а.с. 7-9, 10-20, 30-33).
Покази експерта ОСОБА_14 суд до уваги не приймає, оскільки ним було констатовано факт неможливості офіційного придбання патронів калібру 7,62х54R у магазині.
Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається Європейським судом з прав людини як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Будь-яких інших доказів, окрім тих, що були досліджені в ході судового розгляду, які б могли прямо чи опосередковано свідчити про наявність у ОСОБА_10 умислу, направленого на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення в ході судового розгляду надано не було, а відтак суд надходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не було доведено вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом, тому усі сумніви щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення тлумачаться судом на користь ОСОБА_10 .
За таких обставин, оскільки стороною обвинувачення в ході судового розгляду не було доведено наявність у обвинуваченого ОСОБА_10 умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, суд надходить до висновку про те, що у діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.
Провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримавшись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримавшись принципу диспозитивності, тобто діючи виключно у межах своїх повноважень та компетенції, суд вирішив у вказаному кримінальному провадженні лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи при цьому об`єктивність і неупередженість та створивши при цьому необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків, надійшов до висновку про те, що рівність перед законом і судом виключає будь-які привілеї у сторін кримінального провадження в ході судового розгляду, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 373 ч. 1 п. 3 КПК України ухвалення у даному кримінальному провадженні виправдувального вироку у зв`язку із тим, що стороною обвинувачення не доведено наявність у діянні ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 703 гривні 68 копійок вартість проведеної Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судово-балістичної експертизи №824 від 22.08.2016 року слід віднести на рахунок держави (т. 1 а.с. 29).
Керуючись ст. ст. 368, 373 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.
ОСОБА_10 виправдати за ст. 263 ч. 1 КК України на підставі ст. 373 ч. 1 п. 3 КПК України, оскільки не доведено наявність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.
Речові докази у кримінальному провадженні - шість патронів калібру 7,62х54R, що зберігаються на складі озброєння УЛМТЗ ГУ НП в місті Києві згідно приймального акту №342 від 21.09.2016 року, - передати до натурно-довідкової колекції Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.
Процесуальні витрати в розмірі 703 (сімсот три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок - вартість проведеної Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судово-балістичної експертизи №824 від 22.08.2016 року - віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.
На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії вироку та вручити його обвинуваченому негайно.

Суддя ОСОБА_1