УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/104/19

Провадження №: 1-кп/755/85/19

"18" квітня 2019 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0008888 від 26.09.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлено клопотання про закриття даного кримінального провадження відносно нього на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому зазначив, що йому цілком і повністю зрозумілі суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю, надав пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Позиція сторін

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 вважав за можливе клопотання задовольнити в зв`язку з дотриманням норм КПК України при його поданні та наявності правових підстав регламентованих КК України.

Встановлені судом обставин

Як убачається з матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008888 від 26.09.2018, ОСОБА_4 з 31.03.2014 по 24.12.2014 обліковувався як безробітній в Дніпровському районному центру зайнятості, - структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, який розташовано за адресою: м. Київ, вул. Райдужна 9-а.

Під час постановки на облік як безробітного 31.03.2014 ОСОБА_4 надав до Дніпровського районного центру зайнятості, який розташований за адресою: м. Київ. вул. Райдужна 9-а, документи та відомості згідно яких зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено постановою КМУ від 20.03.2013 року за № 198.

24.12.2014 ОСОБА_5 припинено реєстрацію як безробітного в Дніпровському РЦЗ та виплати матеріального забезпечення, у зв`язку з поданням особою недостовірних даних.

В подальшому, під час проведення перевірки, щодо законності отримання ОСОБА_4 , статусу безробітного та отримання матеріального забезпечення, і питання соціальних послуг було встановлено, що ОСОБА_4 з 16.04.2014 року ПО 31.01.2015 року перебував у трудових відносинах з в філії «Олімп» ДП «Національний спортивний комплекс «Олімпійський».

Оскільки ОСОБА_4 умисно приховав відомості щодо перебування у трудових відносинах, керуючись ст.ст. 22, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Наказом Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості від 24.12.2014 за № 649 прийнято рішення про припинення виплат матеріального забезпечення та стягнення з ОСОБА_4 безпідставно нарахованої допомоги по безробіттю у розмірі 10486,18 грн. (десять тисяч чотириста вісімдесят шість гривень 18 коп.) за період з 16.14.2014 по 23.12.2014.

Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та наданнясоціальних послуг.

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману, що виразилося у неповідомленні про працевлаштування та отриманні доходу, заволодів грошовими коштами у розмірі 10486,18 грн.

В результаті несплати вказаного боргу, до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття не надходять кошти, які спрямовані на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що прямо зачіпає інтереси держави та завдає їм шкоди.

Тим самим, ОСОБА_4 , своїми діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини його скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, тобто у силу норм ст. 12 того ж Кодексу, цей злочин є злочином невеликої тяжкості.

З дня вчинення злочину минуло 3 роки.

Обвинувачений особисто просив про звільнення його від кримінальної відповідальності на піставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що дане клопотання в повній мірі відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

За таких обставин, беручи до уваги вказані правові норми та положення ст. 49 КК України, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю саме з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 1-29, 128, 284, 314, 369-372, 376 КПК України, постановив:

клопотання - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0008888 від 26.09.2018, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за ч. 1 ст. 190 КК України, зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:40 год. 23.04.2019.

С у д д я : ОСОБА_1