Провадження № 11-кп/4820/222/19
Справа № 688/245/19 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула в режимі відеоконференцзв`язку в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 лютого 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні спільного клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та спостережної комісії Шепетівської районної держадміністрації про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Відмовляючи в задоволенні спільного клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та спостережної комісії Шепетівської районної держадміністрації про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням (виправними роботами), суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання має шість стягнень, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого, засуджений не довів того, що став на шлях виправлення, тому підстави для застосування до нього пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, застосувати до нього положення ст. 82 КК України та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме виправними роботами. Зазначає, що судом першої інстанції помилково взято до уваги кількість заохочень, які суд в ухвалі зазначив в кількості чотирьох, а насправді їх було дев`ять; за час відбування покарання лише 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за незначні порушення (востаннє ще у 2015 році), що, на його думку, свідчить про те, що він став на шлях виправлення. Вважає, що в суду першої інстанції були всі підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в виді виправних робіт. Звертає увагу на те, що він відбув значну частину строку призначеного покарання; адміністрація установи характеризує його добре, за весь час відбування покарання працював, на даний час працює робітником підсобного господарства; приймав та приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу; у 2013 році закінчив Климентовецьку вечірню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів та отримав атестат про загальну середню освіту; бере активну участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації роботи; є членом ради колективу засуджених дільниці соціальної реабілітації; під час відбування покарання одружився, на даний час у нього народилась дитина, у виховані якої він хотів би брати безпосередню участь, а ФОП ОСОБА_8 гарантує працевлаштування після звільнення з місць позбавлення волі, в підтвердження чого в матеріалах справи є відповідна довідка.

Заслухавши пояснення засудженого в підтримання доводів поданої апеляційної скарги; представника установи виконання покарань ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора про законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, щоденник індивідуальної роботи із засудженим, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_7 засуджений вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2009 року за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст.135, ч. 1 ст. 119, ст. 70 КК України на 12 років позбавлення волі.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 16 вересня 2008 року по 29 вересня 2009 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановою начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» від 29 листопада 2017 року ОСОБА_7 переведений до дільниці соціальної реабілітації на невідбутий строк.
Початок строку: 16 вересня 2008 року.
Кінець строку: 2 вересня 2019 року.
ОСОБА_7 з 27 вересня 2008 року утримувався в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор». Порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
В ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_7 відбуває покарання з 22 листопада 2009 року.
Відповідно до вимог ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання в виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, тому доводи апелянта, що в останній час він не притягувався до відповідальності за порушення умов утримання, не можуть бути враховані апеляційним судом, як підстава для скасування ухвали суду першої інстанції.

Законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за певних умов.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд першої інстанції дав оцінку сукупності всім досліджених доказів в провадженні, підстави вважати рішення суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляє апелянт, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений не довів свого виправлення, в провадженні відсутні підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким. Ті обставини, що за час відбування покарання засуджений неодноразово заохочувався, не вказують про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України, позаяк вказані обставини враховуються в сукупності з іншими даними. В ухвалі суду вірно відображена кількість заохочень засудженого в виді подяк та наданні короткострокового або тривалого побачення (9), відтак доводи апеляційної скарги засудженого, що суд врахував факт лише 4 заохочень, не можуть бути враховані (а.с. 26). Суд першої інстанції в повній мірі врахував особу засудженого, який характеризується адміністрацією установи виконання покарань добре, однак за період відбування покарання мав шість стягнень (а всього допустив 11 порушень порядку утримання), що свідчить про нестабільність поведінки засудженого та про те, що засуджений не довів того, що став на шлях виправлення.

Доводи засудженого про можливість його працевлаштування у ФОП ОСОБА_8 були предметом перевірки суду першої інстанції. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі наміри не вказують, що засуджений став на шлях виправлення і про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України. Враховуючи ті обставини, що засуджений не став на шлях виправлення, доводи апелянта про відбуття ним необхідної частини призначеного покарання, утворив сім`ю, в якій народилась дитина, у вихованні якої він хоче брати участь, не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Підстав для застосування ст. 82 КК України в суді першої інстанції не здобуто, таких підстав колегія суддів і під час розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 не встановила.

Місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і підстав для застосування ст. 82 КК України та скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 лютого 2019 року про відмову в задоволенні спільного клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та спостережної комісії Шепетівської районної держадміністрації про заміну засудженому ОСОБА_10 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням без зміни.

Судді