Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2357/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2018 року Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальні провадження № 0000306 та № 0004946, яке надійшло від прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_10 з обвинувальними актами відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сміла Черкаської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

27.10.2017 приблизно о 15 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебував на горищі приватного будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Гомельська, 49, який належить його знайомому ОСОБА_9 та в який він мав доступ за згодою останнього. В цей час він звернув свою увагу на два радіатори від автомобіля "ГАЗ 2410", д.н.з. НОМЕР_2 та в нього виник умисел на таємне викрадення вказаного чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 27.10.2017 приблизно о 15 год. 20 хв., перебуваючи на горищі вказаного вище будинку та впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв два радіатори від автомобіля "ГАЗ 2410", д.н.з. НОМЕР_3 , вартість кожного з яких, згідно висновку автотоварознавчої експертизи №12-2/104 від 30.01.2018 становить 912 грн. 50 коп., які належать ОСОБА_9 , та загорнув їх в ганчірку, яку знайшов поряд.
Після цього ОСОБА_6 з вказаними викраденими радіаторами покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вчинивши таємне викрадення чужого майна, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1825 грн.
Крім цього, 26.01.2018 приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на даній території приміщення електрощитової. В цей час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, з метою подолання перешкоди для вчинення злочину, переліз через паркан, таким чином потрапив на прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого підійшов до приміщення електрощитової, двері якого були зачинені на навісний замок, де шляхом його пошкодження, відчинив двері та проник до вказаного приміщення. Перебуваючи в середині приміщення електрощитової ОСОБА_6 взяв кабель ПВС 5х1 довжиною 7 метрів, тримачі запобіжника ПН-22,ПН-2 400 в кількості 5 штук, та високовольтний запобіжник ПТ 011-10-5,0-31,5 УЗ, загальною вартістю 6 625 грн. 00 коп.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, маючи при собі майно, яке належить ОСОБА_8 на загальну суму 6 625 грн. 00 коп. ОСОБА_6 вийшов з приміщення електрощитової.
Проте, через обставини, які не залежали від його волі, злочин не було доведено до кінця, оскільки тримаючи вказані речі в руках, намагаючись з місця вчинення кримінального правопорушення зникнути, ОСОБА_6 був затриманий на території прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 потерпілим, тим самим не виконавши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що у жовтні 2017 року він проживав у свого знайомого в приватному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 та відповідно мав доступ до всіх приміщень даного будинку, у тому числі й горища, у якому зберігалися його речі від автомобіля. 27.10.2017 року він прийшов до вищевказаного будинку та зайшов до горища, звідки таємно викрав 2 радіатори, які належали власнику будинку, де він мешкав ОСОБА_9 . Ці радіатори він здав на металобрухт. Вартість вказаних радіаторів, яку визначили органи слідства він не оспорює.
Крім цього, 26.01.2018 року він повертався до дому через АДРЕСА_2 . Через паркан він помітив, що у дворі вказаного будинку, на землі знаходяться металеві пластини, які він вирішив викрасти. Реалізуючи задумане він переліз через паркан і проник на територію вказаного будинку та мав намір забрати вказані пластини. Ці пластини були біля підсобного приміщення і він зайшов також до цього підсобного приміщення, перед цим знявши замок, щоб подивитись чи не має там нічого цінного. Також він взяв з цього приміщення й інші речі з металу, які він мав намір викрасти та здати на металобрухт. У момент вчинення крадіжки, коли він збирав речі для викрадення його помітив господар будинку та інші люди, які були з ним і викрасти вказані речі він не встиг, оскільки був викритий та затриманий. Не оспорював назв речей, які він мав намір викрасти і які вказані у обвинуваченні. Обвинувачений наголошував, що всі предмети, які він мав намір викрасти були від`єднані і при вчиненні крадіжки він нічого не ламав та не пошкоджував. Також обвинувачений заперечував, що викрадав інші, аніж ті, що інкриміновані слідством речі у потерпілого ОСОБА_9 .

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 вина останнього у вчиненні інкримінованих злочинів повністю підтверджується наступними дослідженими у суді доказами, зокрема.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який у суді повідомив, що до цих подій він обвинуваченого не знав, підстав обмовляти його не має. У їх родині у власності є будинок, який розташований на АДРЕСА_2 . Цей будинок огороджений парканом. На території їх будинку є підсобне приміщення елекрощитової, де зберігається трансформаторна підстанція, воно завжди у них зачинене. 26.01.2018 року він разом із своїм батьком - ОСОБА_11 та працівником «Київенерго» по імені ОСОБА_12 зайшли на територію свого будинку і в цей час побачили, що з вказаного приміщення елекрощитової вийшов ОСОБА_6 , який виносив кабель та інші агрегати трансформатора. Його батько наказав ОСОБА_6 зупинитись та вони викликали поліцію, які затримали обвинуваченого.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який у суді повідомив, що до цих подій він обвинуваченого не знав, підстав обмовляти його не має. У їх родині у власності є будинок, який розташований на АДРЕСА_2 . Цей будинок огороджений парканом. На території їх будинку є підсобне приміщення, де зберігається трансформаторна підстанція, яке було зачинено. 26.01.2018 року він разом із своїм сином - ОСОБА_8 та працівником «Київенерго» зайшли на територію свого будинку і в цей час побачили, що з вказаного приміщення трансформаторної підстанції вийшов ОСОБА_6 , який виносив деталі з їх підстанції. Він наказав ОСОБА_6 зупинитись та вони викликали поліцію, які затримали обвинуваченого.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який у суді повідомив, що він проживає у АДРЕСА_4 . У 2017 році його син ОСОБА_13 попросив, щоб його знайомий ОСОБА_6 пожив у них у будинку і він із дружиною дав на це згоду. Після цього, ОСОБА_6 почав у них проживати. Влітку 2017 року йому повідомила його дружина, що у них стали пропадати речі, а саме золоті вироби. Після цього через деякий час він виявив пропажу велосипеду та двох радіаторів від автомобіля «Газ». У подальшому він звернувся до ОСОБА_6 з приводу зникнення речей і той зізнався і пообіцяв повернути грошові кошти. Оскільки ОСОБА_6 не повертав грошові кошти він звернувся до правоохоронних органів. Особисто він не бачив, як ОСОБА_6 викрадав радіатор, золоті вироби та велосипед.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який у суді повідомив, що до цих подій обвинуваченого ОСОБА_6 знав, з останнім були дружні стосунки. Улітку 2017 році він запропонував ОСОБА_6 пожити у будинку АДРЕСА_3 , який належить його батьку ОСОБА_9 . В процесі проживання ОСОБА_6 його батько почав повідомляти, що з будинку почали пропадати речі, серед іншого і ювелірні вироби. Батько став підозрювати, що їх міг викрасти ОСОБА_6 . Він в це не вірив і захищав ОСОБА_6 . Крім цього, він запитував чи не причетний ОСОБА_6 до цих крадіжок і той заперечував цей факт. У один із днів його батько пред`явив йому відео з камери відеоспостереження, яка встановлена у їх сусіда і там було видно, що якась особа за статурою схожа на ОСОБА_6 виходить з прибудинкової території і виносить якусь річ, яку саме не видно із-за не якісного відео. Свідок звертав увагу, що ОСОБА_6 мав доступ до всіх приміщень будинку батька, у тому числі й горища. В один із днів його батько повідомив, що з горища зникло два радіатора від автомобіля. Свідок повідомляв, що він особисто не причетний до зникнення вказаних радіаторів. Також акцентував увагу на тому, що іноді заходив на горище і з ним був ОСОБА_6 .
Оцінюючи у сукупності всі вищенадані та досліджені у судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім цього, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху, коли особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться: ч.1 ст.185 КК України до злочинів середньої тяжкості, ч.3 ст.185 КК України до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття та добровільне відшкодування потерпілим завданих злочинами збитків, які передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкціями ч.1 та ч.3 ст.185 КК України, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів. Разом із тим, з урахуванням тяжкості злочинів, обставин справи та враховуючи особу винного, який раніше не судимий, щиро покаявся та запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, відшкодував обом потерпілим завдані вчиненими злочинами збитки, прокурор орієнтував суд на застосування положень ст.75 КК України, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 можливе без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити останньому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, однак з максимальним іспитовим строком.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за залучення експерта.

Питання долі речових доказів вирішити, згідно ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за:

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- ч. ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Змінити ОСОБА_6 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання та зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, в провадженні якого перебуває його кримінальне провадження.
Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду негайно.

Також покласти на ОСОБА_6 обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Зобов`язати ОСОБА_6 виконувати обов`язки до набрання вироком законної, однак не більше двох місяців з моменту постановлення вироку.

Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 1001 грн. 00 коп.

Згідно ст.100 КПК України речові докази - 5 мідних тримачів, алюміневі дроти довжиною близько 7 метрів, 1 запобіжник, які зберігаються в камері схову Подільського УП ГУ НП в м.Києві і належать потерпілому ОСОБА_8 повернути останньому; мобільний телефон «Нокія», який належить ОСОБА_6 повернути останньому; 2 рукавиці, 1 викрутку, розвідний ключ, молоток, ніж, щітку, які зберігаються в камері схову Подільського УП ГУ НП в м.Києві і є знаряддям вчинення злочину знищити.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1