Справа№ 340/490/18
Судове провадження № 1-кп/340/15/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина, Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань11.07.2018 за №0000132, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, з середньою освітою, працюючого продавцем у ФОП ОСОБА_6 , одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 , в період з 15.10.2017 по 11.07.2018, перебуваючи на території господарства ОСОБА_4 в с. Ільці, присілок Голиці, Верховинського району, Івано-Франківської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу в період відсутності власниці, таємно викрав із підсобного приміщення господарства майно потерпілої ОСОБА_4 , а саме: електрорубанок марки «Rebir IE-5709 B», вартістю 2800,00 гривень, плиткоріз, вартістю 1450,00 гривень, болгарку марки «SPARKY», вартістю 3000,00 гривень, чим заподіяв шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 7250,00 гривень. Таким чином скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину заперечив, суду показав, що протягом 2017 року та до початку 2018 року він на підставі усного договору, укладеного з ОСОБА_4 , здійснював ремонтні роботи у господарстві потерпілої, що розташоване в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області. Ремонтні роботи він проводив в господарстві ОСОБА_4 до грудня 2017 року, після чого пішов на іншу роботу, однак у вказане господарство приходив протоплювати будинок у осінньо-зимовий період на прохання ОСОБА_4 , оскільки вона в цей період проживала у м. Івано-Франківськ. Повернулася потерпіла в лютому 2018 року, коли він їй передав ключі від господарства. Ще до від`їзду потерпілої в м. Івано-Франківськ, приблизно в жовтні 2017 року, вона попросила його поглянути до її електрорубанку, який був поламаний, з метою його полагодити. Він дійсно взяв електроприлад до дому, розібрав його, виявив, що в ньому згорів якір, та мав на меті полагодити, коли потерпіла йому заплатить. До цього часу тримав його вдома. Крім цього, вказав, що дійсно брав у потерпілої інше майно: плиткоріз та болгарку, однак ці прилади брав з дозволу потерпілої, оскільки йшов на іншу роботу, де вони йому були необхідні. Визнав, що вказані прилади в кількості трьох одиниць у нього вилучили вдома працівники поліції, однак він їх не викрадав, а взяв із відома та дозволу потерпілої.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість у скоєнні вказаного кримінального правопорушення доведена наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що на початку червня 2017 року, вона найняла на роботу ОСОБА_5 , який мав провести ремонтні роботи в її господарстві, що розташоване в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області. Обвинувачений розпочав виконання ремонтних робіт у червні 2017 року, та виконував їх до листопада 2017 року. В жовтні 2017 року вона від`їжджала проживати у м. Івано-Франківськ на осінньо-зимовий період, залишила обвинуваченому ключі від будинку та сараю, де зберігався інструмент, оскільки він мав за цей час доробляти ремонт. Дійсно, ще до від`їзду вона попросила обвинуваченого подивитися до електрорубанку, який перестав працювати. Обвинувачений розібрав електроприлад, сказав, що в ньому треба міняти якір. Але, оскільки вона не мала коштів на ремонт цього приладу, тому сказала обвинуваченому повернути його. Однак, коли вона повернулася в господарство в кінці квітня 2018 року, вона виявила, що електрорубанок обвинувачений не повернув на місце. В той же час, з підсобного приміщення зникли інші електроприлади, а саме: болгарка та плиткоріз, які зберігалися там на момент її від`їзду у м. Івано-Франківськ. Вона звернулася до обвинуваченого, вимагала повернути майно та доробити ремонт в будинку, однак до липня 2018 року він електроприлади їй не повернув, ремонт не доробив, а тому вона звернулася в правоохоронні органи із заявою. Їй відомо, що в подальшому працівниками поліції було вилучено у обвинуваченого зазначені електроінструменти та повернуто їй.

Показами свідка ОСОБА_7 , який суду показав, що влітку 2017 року, під час своєї відпустки він підпрацьовував виконуючи ремонті роботи в господарстві ОСОБА_4 в с. Ільці, Верховинського району. Працював в період з липня по кінець серпня 2017 року в одній бригаді з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Старшим в бригаді був ОСОБА_5 , якому потерпіла надала доступ до своїх електроінструментів. Частину електроінструментів вони мали своїх, а деякі інструменти брали у користування із підсобного приміщення потерпілої, які вона дозволяла використовувати для виконання ремонтних робіт в її господарстві. Крім цього, йому відомо, що з дозволу потерпілої ОСОБА_5 забирав до дому якийсь електроінструмент ремонтувати, а потім повернув його на місце. В кінці серпня 2017 року він припинив виконувати роботи, а ОСОБА_5 залишився далі працювати у потерпілої.

Протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.07.2018, згідно з яким потерпіла ОСОБА_4 повідомила про викрадення у неї з підсобного приміщення в с Ільці, присілок Голиці, Верховинського району, Івано-Франківської області в період з 15.10.2017 по 11.07.2018, інструментів, а саме: болгарки, плиткоріза та електрорубанка.

Протоколом огляду місця події від 12.07.2018 та фототаблиці до нього, з яких вбачається, що працівниками поліції за участю понятих оглянуто підсобне приміщення, розміщене на території господарства ОСОБА_4 в с Ільці, присілок Голиці, Верховинського району, Івано-Франківської області де виявлено факт відсутності електроунструментів: болгарки, плиткоріза та електрорубанка.

Протоколом огляду предмета від 29.07.2018 року з фототаблицею, з якого вбачається, що вилучені у ОСОБА_5 електрорубанок марки «Rebir IE-5709 B», плиткоріз та болгарка марки «SPARKY» були оглянуті працівниками поліції з участю понятих та визнані речовими доказами.

Довідками ФОП ОСОБА_10 про те, що станом на 01.11.2017 вартість електрорубанка марки «Rebir IE-5709 B» становила 2800 гривень, плиткоріза 1450 гривень, болгарки марки «SPARKY», потужністю 2300W - 3000 гривень.

За таких обставин суд приходить до переконання про те, що вина обвинуваченого у скоєному є доведена в повному обсязі.

При цьому, суд критично оцінює покази обвинуваченого щодо відсутності в його діях умислу на протиправне заволодіння чужим майном, оскільки вважав, що бере зі згоди потерпілої, і такі спростовані зібраними у кримінальному провадженні доказами, виходячи з наступного.

Частина перша статті 185 КК встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.

Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.

Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.

Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, має власника, що воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою останнього, що власник фактично не втратив над ним контролю і завжди може його поновити, а також те, що особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:

- індивідуальні відмінні ознаки предмета майна (тип, вид, найменування, особливості тощо), з вигляду яких винна особа в змозі визначити власника майна;

- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість визначити (побачити, виявити) межі приватності місця знаходження майна;

- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;

- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.

Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Навіть якщо ця особа до виявлення майна мала якийсь свій порядок дій, після його виявлення відмовляється від своїх планів, заволодіває майном і зникає з місця події.

Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна. Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника.

Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 06.03.2014 при перегляді справи №5-2кс14 у зв`язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції норми закону про кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна.

В ході судового слідства, із показань потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 вбачається, що дійсно потерпіла надавала дозвіл обвинуваченому на використання наявного у неї в підсобному приміщенні електроінструменту, однак такий дозвіл був обмежений його використанням в межах господарства потерпілої для виконання в цьому ж господарстві ремонтних робіт. Крім цього, потерпіла вказувала про надання дозволу щодо переміщення електрорубанку за місцем проживання обвинуваченого виключно з метою його ремонтування, а оскільки в подальшому вона відмовилася від здійснення ремонтних робіт цього інструменту, такий повинен був бути негайно повернутий за місцем знаходження її господарства, про що вона повідомила обвинуваченого.

В той же час, як визнав в судовому засіданні обвинувачений, що частину електроінструменту, а саме: плиткоріз та болгарку він забрав із господарства потерпілої з метою їх використання в іншій своїй діяльності, не пов`язаній із виконанням ремонтних робіт у господарстві потерпілої. Також вказував, що несправний електрорубанок не повернув потерпілій, оскільки та йому не заплатила гроші.

За таких обставин суд вважає доведеною суб`єктивну сторону протиправних діянь обвинуваченого у формі крадіжки, зокрема щодо наявності в його діяннях вини у формі злочинного умислу, оскільки він достеменно знаючи про те, що зазначене майно належить потерпілій, і що вона не давала йому дозволу на використання поза межами її господарства електроінструменту, в протиправний спосіб заволодів цим майном вилучивши частину майна із господарства потерпілої, а іншу частину не повернув на її вимогу. Крім цього, додатково, про наявність в його діях умислу, і що він усвідомлював, що заволодів чужим майном, свідчать показання потерпілої і про те, що виявивши факт крадіжки в квітні 2018 року, її вимога про повернення забраного без її дозволу електроінструменту обвинуваченим виконана не була, і таке майно було у нього вилучене з дому після внесення відомостей в ЄРДР на підставі заяви потерпілої.

У зв`язку із наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що обвинувачений заволодів майном потерпілої з її дозволу, а тому покази обвинуваченого в цій частині до уваги брати не слід, такі слід оцінити як спосіб захисту обвинуваченого спрямований на уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Таким чином, дії обвинуваченого слід визнати такими, що правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 7250 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду судом не встановлено.

При цьому, судом не враховується запропоновані слідством пом`якшуючі обставини покарання обвинуваченого за скоєний злочин, як щире каяття та відшкодування шкоди з таких причин.

Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 22.03.2018 у справі 759/7784/15-к, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, в ході судового розгляду обвинувачений свою вину заперечував. Крім цього завдана злочином шкода відшкодована не внаслідок його активних дій, спрямованих на виправлення наслідків вчиненого, а внаслідок вилучення такого майна в обвинуваченого в ході досудового розслідування. Крім цього, потерпіла суду показала, що після виявлення нею крадіжки майна, вона зверталася до обвинуваченого щодо добровільного повернення викраденого, однак така вимога обвинуваченим залишена без реагування протягом декількох місяців, аж до моменту її звернення в правоохоронні органи. А тому у суду відсутні підстави вважати, що на даний час обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, виявляє осуд своєї поведінки, відчуває щирий жаль з приводу скоєного та вчиняв дії спрямовані на відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Крім цього, суд враховує, що він вчинив злочини середньої тяжкості, у відповідності до вимог ст.89 КК України вважається не судимим, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Верховинської ЦРЛ не перебуває.

А тому враховуючи наведені обставини, характер вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді штрафу.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок (одна тисяча сімсот гривень нуль копійок).
Речові докази: електрорубанок марки «Rebir IE-5709 B», плиткоріз, болгарку марки «SPARKY», передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , вважати повернутими за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1