Справа № 643/7616/19
Провадження № 1-кс/643/3037/19
УХВАЛА
іменем України
16 травня 2019 року м. Харків
Слідчий суддя Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна -
встановив :
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , порушує питання про накладення арешту на все майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001636 від 29.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частини четвертої статті 190 Кримінального кодексу України.

Ознайомившись з поданим клопотанням, дослідивши документи, як надані слідчому судді на обґрунтування доводів клопотання, приходжу наступного висновку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Обгрунтовуючи клопотання, слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 намагалися заподіяти ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 626721,60 грн. та зважаючи на те, що санкція інкримінуємого кримінального правопорушення передбачає конфіскацію майна, з метою забезпечення позову та виконання вироку в частині конфіскації майна, вважає необхідним накласти арешт на все майно, яке належить ОСОБА_4 .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, окрім іншого, перелік і види майна, що належить арештувати, розмір шкоди у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, дані вимоги закону слідчим проігноровані.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Статтями 8,9 КПК України до основних засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, посилаючись в клопотанні про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову, самого позову до клопотання не додано, що унеможливлює надати належну правову оцінку співрозмірності розміру позовних вимог вартості майна.
В супереч даним вимогам слідчим не надано доказів, оцінки майна, визначення його вартості за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, якими слідчий обґрунтовує клопотання, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що унеможливлює оцінити співрозмірність вартості майна та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням при визначенні обсягу майна, на яке необхідно накласти арешт, відсутність як цивільного позову потерпілого так і переліку і види майна з метою виконання вироку в частині конфіскації майна, свідчить про недотримання слідчим вимог статті 171 КПК України, а відтак зумовлює повернення клопотання для усунення недоліків.
постановив:
Клопотання слідчого Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна повернути для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години з моменту постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1