Справа № 182/893/18
Провадження № 1-кс/0182/1337/2019
У Х В А Л А
Іменем України

08.04.2019 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання володільця майна, ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного на автомобіль за кримінальним провадженням № 000407, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про скасування арешту з автомобіля, який було накладено ухвалою суду від 16.02.2018 року, яке мотивоване наступним:

16 лютого 2018 року слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду по справі №182/893/18 задовольнив клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000407 від 12.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та наклав арешт на автомобіль «БМВ 525», чорного кольору, н/з НОМЕР_1 , який належить згідно реєстраційної карти ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , яким на момент вилучення володів ОСОБА_5 .

Арешт на автомобіль «БМВ 525», чорного кольору, н/з НОМЕР_1 підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Абзацом другим ч. 1. ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

По-перше: При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: обставини зазначені в ч.2ст.173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, З частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Як вбачається з ухвали суду, ці обставини судом не в повному обсязі з`ясовані.

Так, підозри ОСОБА_5 не пред`явлено, розмір шкоди нікому не завдано, та в ході слідства не встановлено, позов не заявлено.

Одна з підстав накладення арешту було те, що необхідно провести трасологічну експертизу.

На час подання клопотання про скасування арешту, трасологічна експертиза вже проведена, та її висновок долучено до матеріалів кримінального провадження. Згідно висновку експерта, вузли та агрегати автомобіля не знищені, не підроблені, фальсифікації та заміні не підлягали.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Примусове відчуження об`єкта приватної власності може бути тільки як виключення, з мотивів громадської необхідності, на підставі та в порядку, передбачені законом.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Згідно, ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, необхідності в утриманні та арешту автомобіля «БМВ 525», чорного кольору, н/з НОМЕР_1 не має.

Слідчий не заперечував проти задоволення клопотання.

ОСОБА_5 підтримав клопотання.

Адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання, зазначивши, що на теперішній час необхідності в утриманні та арешту автомобіля «БМВ 525», чорного кольору, н/з НОМЕР_1 не має.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Примусове відчуження об`єкта приватної власності може бути тільки як виключення, з мотивів громадської необхідності, на підставі та в порядку, передбачені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1. ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Підозра ОСОБА_5 , на теперішній час, не була оголошена, розмір шкоди нікому не завдано, та в ході слідства не встановлено, позов не заявлено.

На час подання клопотання про скасування арешту, трасологічна експертиза вже проведена, та її висновок долучено до матеріалів кримінального провадження. Згідно висновку експерта, вузли та агрегати автомобіля не знищені, не підроблені, фальсифікації та заміні не підлягали.

У такому разі, суд не вбачає перешкод для зняття арешту з вказаного автомобіля.

Керуючись ст. 174 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного на автомобіль «БМВ 525», чорного кольору, н/з НОМЕР_1 задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді 16 лютого 2018 року та зняти арешт з автомобіля «БМВ 525», чорного кольору, н/з НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_6 , яким користувався ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1