Справа № 645/5750/18
Провадження № 1-кп/645/314/19
УХ В А Л А
іменем України

14 травня 2019 р. Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час утримується в ХУВП №27, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.121Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що 18.05.2019 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, ризики, визначені раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який було обрано в рамках кримінального провадження порушеного за ч. 1 ст. 121 КК України, обвинуваченим було порушено, свідки по справі не допитані. Тому вважала, що крім тримання під вартою не можливо обрати більш м*який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 зазначив, що у судовому засіданні ним було заявлене відвід і тому він вважає, що не уповноважена особа не має права заявляти клопотання, тому клопотання прокурора не повинно розглядатися.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Потерпіла ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до судового засідання не з*явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності у судовому засіданні, цивільні позови не заявляли.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного.

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.10.2018 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисника та думку обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; незаконний вплив на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, не наведено; в рамках кримінального провадження порушеного за ч. 1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді від 01.08.2018 року обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який обвинуваченим було порушено та з 16 вересня 2018 року він обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України суд приходить до висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні та обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки в рамках розгляду кримінального провадження не допитані свідки та обвинувачений може впливати на вказаних учасників кримінального провадження, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від п*яти років та раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обвинуваченим було порушено.
Таким чином, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується та ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою до шістдесяти днів.

Враховуючи неможливість проведення судового розгляду кримінального провадження у строк до 18 травня 2019 року, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 липня 2019 року.

Також суд зазначає, що ухвалою суду від 14 травня 2019 року було відмовлено у задоволені заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 .

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 314-316, 331 КПК України суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 11 липня 2019 року.

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України до 17 травня 2019 на 12 год. 00 хв.

Викликати для допиту в судовому засіданні свідків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1