Справа № 640/9046/19
н/п 1-кс/640/6167/19
"16" травня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
14.05.2019 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на автомобіль "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 ), що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 04.05.2019 приблизно о 14:10 на перехресті вул. Великої Панасівської та Новоіванівського мосту у м. Харкові відбулося зіткнення автомобілів "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автомобілю "Chery TIGGO" р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП пасажир автомобілю "Chery TIGGO" доставлений до лікарні з діагнозом: закритий перелом правої ключиці.
04.05.2019 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 автомобіль "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час огляду автомобіля "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 були виявлені механічні пошкодження та відповідно до положення ст.98 КПК України, вказаний автомобіль може бути речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що 04.05.2019 під час огляду місця ДТП автомобіль "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , був вилучений слідчим, він відповідає критеріям визначеним у п.1 ч. 2 ст.170 КПК України.
Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля.
Сторона обвинувачення зазначає, що за таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 16.05.2019 надійшла заява від слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , в якій він просить провести судове засідання за його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 15).
В судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
04.05.2019 з 17.30 год. до 19.00 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на перехресті вул. Великої Панасівської та Новоіванівського мосту у м. Харкові, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.05.2019, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 5-7).
06.05.2019 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на автомобіль "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Вказано копія ухвали Київського районного суду м. Харкова від 08.05.2019 отримана прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 13.05.2019, згідно копії супровідного листа Київського районного суду м. Харкова (а.с. 11).
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час огляду, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, стороною обвинувачення не пізніше наступного робочого дня після вилучення в ході огляду 04.05.2019 (субота) майна, як того вимагає абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме, 06.05.2019 (понеділок) подано до суду клопотання про арешт майна, вилученого під час огляду 04.05.2019.
В подальшому, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешти майна.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як встановлено слідчим суддею, 14.05.2019 до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля "ВMW Х5" р.н. НОМЕР_1 , на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1