Справа № 466/2246/19
У Х В А Л А

іменем України
25 березня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
склад учасників справи:
заявник ОСОБА_3
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , -

встановив:
19.03.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000902 від 13.03.2019 року.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 13.03.2019 року на підставі його заяви від 05.03.2019 року, розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000902 від 13.03.2019 року. Зазначає, що 14.03.2019 року він дав свідчення слідчому Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , під час зазначеного допиту зазначив, що вважає себе потерпілим у даному кримінальному провадженні та просив слідчого надати йому статус потерпілого, що слідчим було проігноровано. Крім того у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення просив, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , які належить родині Оріховських, вказане клопотання також залишилось без уваги, вважає що слідчий Шевченківського відділу поліції ГУНП Львівській області порушив його права як заявника по даному провадженню.
Просить, зобов"язати слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000902 від 13.03.2019 року та зобов"язати слідчого вчинити належні процесуальні дії щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить родині Оріховських.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на мотиви викладені у скарзі, просив її задовольнити.
В судове засідання слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Причини не явки суду не відомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Вивчивши матеріали скарги, заслухав пояснення заявника, слідчий судя вважає, що скарга є обґрунтованою та підляга єзадоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 306 КПК України
Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 220 КПК України клопотання сторонни захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов"язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчогосудді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певнудію.
За таких обставин слідчий судя вважає, що ОСОБА_3 необхідно визнати потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000902 від 13.03.2019 року.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
З аналізу вказаних норм вбачається, що звернення із клопотанням про накладення арешту до слідчого судді є правом прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а не обов"язком, слідчий здійснюючи свої повноваження, є самостійниму своїй процесуальній діяльності.
Тому слідчий суддя вважає, що вимога заявника ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000902 від 13.03.2019 року, є передчасною та не належить до компетенції слідчого судді.
На підставі викладеного та керуючись: 58, 220, 303, 307, 376 КПК слідчий суддя

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000902 від 13.03.2019 року визнати ОСОБА_3 потерпілим.
У решті вимог відмовити.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Повний текст ухвали складено 29.03.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1