Справа №523/3382/19
Провадження №1-кс/523/1286/19
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

04 березня 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №0004034 від 22.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, клопотання цивільного позивача ОСОБА_2 від 28.02.2019 року про забезпечення цивільного позову, -

в с т а н о в и в:
28.02.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси від цивільного позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні №0004034, внесеному до ЄРДР від 22.08.2018 року, за яким 16.05.2015 року між останньою та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Як слідує з клопотання, за письмовою заявою ОСОБА_2 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження №0004034 від 22.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а у внесеному клопотанні цивільний позивач ОСОБА_2 просить вжити заходи забезпечення позову останньої до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення майнової шкоди внаслідок злочину, а також просить накласти арешт на кв. АДРЕСА_2 .
Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
В силу ч.ч.1, 5 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.171 вказаного Кодексу, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач, а у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 наведеного Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а у випадку, передбаченому п.11 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

За ч.3 ст.172 означеного Кодексу, слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його цивільному позивачу та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З огляду на ст.173 наведеного Кодексу встановлює, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте, всупереч приписам ч.2 ст.170, ч.3 ст.171 КПК України, у внесеному клопотанні належним чином не викладено значення цього майна для потреб конкретного кримінального провадження, а матеріали клопотання містять суперечливі відомості щодо розміру позовних вимог і завданої кримінальним правопорушенням шкоди, оскільки як слідує з описової частини клопотання, ініціатором клопотання зазначено про сплату відповідним особам за вищеозначену квартиру 60 000 доларів США, але з огляду на наявну в матеріалах судового провадження позовну заяву про стягнення майнової шкоди внаслідок злочину, зареєстровану Суворовським ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області за №Ш-84 від 15.01.2019 року, - 52 000 доларів США.
Між тим, згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 6 ст.170 вказаного Кодексу, у випадку, передбаченому п.4 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
В силу 276, 277 означеного Кодексу, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 цього Кодексу, у випадку затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Попри те, матеріали означеного клопотання всупереч визначеним ч.6 ст.170 КПК України обставинам накладення арешту на майно, взагалі не містять посилань на повідомлення про підозру відповідній особі у розумінні ст.ст.276, 277 цього ж Кодексу, що у сукупності з вищевикладеним унеможливлює призначення означеного клопотання до розгляду слідчим суддею.
Аналогічні висновки містяться в Розділі 1 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду цивільним позивачем ОСОБА_2 клопотання про забезпечення цивільного позову є недостатньо обґрунтованим та не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, а матеріали клопотання суперечать приписам ст.ст.276, 277 КПК України, внаслідок чого слідчий суддя доходить висновку про повернення вказаного клопотання його ініціатору для усунення недоліків, зі встановленням строку для їх усунення протягом 72-х годин з часу отримання копії цієї ухвали.
Керуючись ст.ст.1, 3, 26, 132, 167, 170-172, 276-277, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання цивільного позивача ОСОБА_2 від 28.02.2019 року, подане у кримінальному провадженні №0004034, внесеному до ЄРДР від 22.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про забезпечення цивільного позову, повернути вказаному цивільному позивачу для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині.
Надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, - протягом 72-х годин з часу отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1