Справа № 127/8825/19
Провадження № 1-кп/127/250/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000126 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 2 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України від 10.08.2012 №470/2012, службу у військовому резерві Національної гвардії України (далі - військовий резерв) проходять військовозобов`язані рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, придатні до військової служби за станом здоров`я, які не досягли граничного віку перебування у військовому резерві та здатні з урахуванням місця проживання (перебування), професійних і моральних якостей до проходження служби в ньому.
ОСОБА_4 12.04.2018, перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно уклав контракт із Міністерством внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_1 НГ України, про проходження служби у військовому резерві Національної гвардії України строком на 3 роки у період часу з 12.04.2018 по 12.04.2021.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГ України від 13.04.2018 № 92, ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 2-го відділення стрілецького взводу (резервного) вказаної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з п. 9. ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Відтак, з 12.04.2018, ОСОБА_4 набув статусу військовозобов`язаного - особи, яка проходить службу у військовому резерві Національної гвардії України.
Згідно з п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Відповідно до ст. 10 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України від 10.08.2012 №470/2012, проходження служби у військовому резерві полягає у виконанні резервістами службових обов`язків відповідно до завдань, покладених на орган військового управління, з`єднання, військові частини, навчальні заклади та установи Національної гвардії України (далі - військові частини), в яких вони проходять службу у військовому резерві на відповідних посадах, згідно з вимогами законодавства та умовами контракту.
У відповідності до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.03.2018 №95, оголошено про проведення навчальних зборів резервістів на базі військової частини НОМЕР_1 у липні 2018 року.
Згідно з розпорядженням командувача Національної гвардії України від 06.04.2018 № 27/18/2 - 2140, зокрема у військовій частині НОМЕР_1 у період з 02.07.2018 по 15.07.2018 проведено навчальні збори резервістів.
ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, у відповідності до ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», особисто під розпис 12.04.2018 року отримав повістку про необхідність прибуття о 09:00 год. 02.07.2018 до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 для проходження вищевказаних навчальних зборів.
Проте, ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, та проходячи військову службу у резерві Національної гвардії України за контрактом на посаді стрільця 2-го відділення стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні - «старший солдат», о 09:00 год. 02.07.2018, будучи належним чином повідомленим та діючи умисно, у порушення наведених вище нормативно - правових актів, не з`явився до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та умисно ухилився від навчальних зборів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Пояснив суду, що він будучи військовозобов`язаним, отримав повістку про необхідність прибуття 02.07.2018 до військової частини для проходження навчальних зборів. Однак, в зв`язку з сімейними обставинами не зміг з`явитися в призначений час та не прибув до військової частини взагалі. Просив суд суворо його не карати, оскільки висновки для себе зробив.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження зміст всіх обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого.
Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерепія» № 363 від 07.02.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/680 від 13.02.2019 ОСОБА_4 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 05.02.2019 року не значиться. Подана інформація не відображає реальний стан психічного здоров`я особи.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, визнав свою вину, щиро розкаявся, взявши до уваги молодий вік обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 337 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 337 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи складає 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: