Справа № 357/50/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква кримінальне провадження № 0004806 від 29.12.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, з середньою освітою, не одруженого, інваліда ІІІ групи, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор: ОСОБА_4 , захисник адвокат: ОСОБА_5 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про визнання винуватості.

Так, згідно зі ст.29 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу прекурсорів, включених до таблиці 3 Переліку на території України здійснюється в порядку, встановленому цим Законом та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами. Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що обіг прекурсорів, включених до таблиці 3 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 № 770 (далі по текстуПерелік), тобто і ангідриду оцтової кислоти включеного до таблиці 3 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20, 21 та 23 цього Закону, а саме:

використання прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

діяльність з використання прекурсорів у наукових та навчальних цілях (ст.20 Закону);

діяльність з використання прекурсорів у медичній практиці (ст.21 Закону);

використання прекурсорів у ветеринарній медицині (стаття 23 Закону);

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства 17.12.2018 приблизно о 15 год. 25 хв. ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу прекурсорів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи неподалік будинку 70-А по вулиці Томилівська в м.Біла Церква Київської області, на землі біля колії залізничної дороги незаконно придбав знайшов прозорий тюбик, в середині якого знаходилась безбарвна рідина із задушливим характерним запахом, переконавшись, що дана речовина є ангідрид оцтової кислоти, поклав до лівої внутрішньої кишені своєї куртки, в яку був одягнутий, де залишив незаконно зберігати при собі з метою подальшого використання для виготовлення наркотичних засобів до 17.12.2018.

Маса ангідриду оцтової кислоти, яку посягаючи на встановлений законом порядок обігу прекурсорів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» ОСОБА_3 незаконно придбав-знайшов та незаконно зберігав при собі з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів становить 0,004975 кг, що становить великі розміри.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ст. 311 ч. 2 КК України, за ознаками: незаконного придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів, у великих розмірах.

05.04.2019 під час судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 311 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 311 КК України, а саме за ознаками: незаконного придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів, у великих розмірах.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема пояснив, що 17.12.2018 приблизно о 15.25 год. проходячи біля колії залізничної дороги на землі, неподалік будинку № 70-А по вул. Томилівська в м. Біла Церква Київської області, знайшов прозорий тюбик, в середині якого знаходилась безбарвна рідина із задушливим характерним запахом, яку він поклав собі до лівої внутрішньої кишені куртки. Після чого в той же день у вечорі приблизно о 17.00 год був затриманий працівниками поліції, які зупинили та вилучили зазначений тюбик з рідиною. Оскільки раніше ОСОБА_3 вживав наркотичні засоби, після того, як підняв знахідку, останній переконався, що це був ангідрид, який використовують при виготовлені наркотичних засобів, після чого ОСОБА_3 вирішив з зазначеної речовини виготовити наркотичний засіб. Також підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 311 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч.7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, наявність ІІІ-ї групи інвалідності, відсутність обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання, а також враховуючи, що злочин, за який притягується ОСОБА_3 відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2018 року, не одружений, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 311 КК України стягнути з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід не обирався, до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду від 05.04.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05.04.2019 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: прозорий тюбик, в середині якого знаходиться безбарвна рідина із задушливим характерним запахом, що є ангідридом з емблемою Експертної служби та пояснювальними написами, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі ст. 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи, у розмірі: 858,00 гривень (вісімсот п`ятдесят вісім гривень).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1