Справа №127/5598/19
Провадження №1-кс/127/3317/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 11.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання від 11.01.2019 у кримінальному провадженні №0000230 від 09.07.2015,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою, мотивуючи її тим, що згідно з постановою прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 11.02.2019 відмовлено у задоволенні його клопотання від 11.01.2019 у кримінальному провадженні №0000230. Вважає, що постанова винесена з ознаками істотного порушення вимог КПК України. Так, копія оскаржуваної постанови йому була направлена 18.02.2019 простою поштовою кореспонденцією, що є порушенням ч. 2 ст. 220 КПК України, за змістом якої копія постанови надається заявнику особисто і лише за неможливості отримати надсилається поштою. Прокурор вказує про розглянуте ним клопотання від 11.01.2019 при тому, що це була скарга, а не клопотання. А відносно клопотання, поданого 22.01.2019 у постанові ним жодним чином не зазначено. Крім того, прокурором грубо порушено ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотань та п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України щодо змісту мотивувальної частини постанови. Також прокурором грубо порушено вимоги ст. 276 КПК України щодо оголошення підозри, оскільки він у змісті постанови жодним чином не зазначає ні належної інкримінації, ні підстав, які мають бути достатніми, ні слідчих дій, які необхідно вчинити, ні обставин, які необхідно встановити. Прокурор, відмовляючи у оголошенні підозри, однобічно трактує норми ст. 2 КПК України, посилаючись на те, що жодна особа не може бути підданою необгрунтованому процесуальному примусу. Проте ця ж норма вимагає захисту особи від кримінальних правопорушень, швидкого розслідування і притягнення до відповідальності злочинців. У справі, матеріали якої містять наявну систему доказів, яка виключає сумніви щодо вчинення кримінального правопорушення, перелік та визначення елементів складу злочинів, посилання на приналежність кожного доказу, відповідну правову кваліфікацію та обставини вчинення злочинів із зазначенням персональних даних фігурантів справи, прокурор зазначає про відсутність достатньої кількості підстав. Окрім того, є наступне рішення, згідно надісланого листа прокуратури №74-682с-11 про закінчення досудового розслідування до 13.03.2019. Враховуючи вищевикладене, скаржник ОСОБА_3 просить скасувати постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 11.02.2019 про відмову у задоволенні його клопотання від 11.01.2019 у кримінальному провадженні №0000230. У зв`язку із вказівкою заступника керівника прокуратури щодо завершення розслідування до 13.03.2019 та наявністю у матеріалах не лише достатнього, а повного комплексу підстав: системи доказів (в тому числі і преюдиціальних), яка виключає сумніви щодо вчинення кримінального правопорушення вказаними особами, перелік та визначення елементів складу злочинів, посилання на приналежність кожного доказу, відповідну правову кваліфікацію та обставини вчинення злочинів із зазначенням персональних даних фігурантів справи, зобов`язати прокурора та слідчого оголосити підозру особам, вказаним у клопотаннях, які вчинили кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити.

Прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, пославшись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови норми КПК порушенні не були. На даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування і наразі підстав для повідомлення підозри не вбачається.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, серед яких рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що 11 січня 2019 року до Вінницької місцевої прокуратури надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 308 КПК України з приводу надання прокурору у кримінальному провадженні №0000230 від 09.07.2015 вказівок про завершення проведення досудового розслідування протягом одного місяця, надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по даному кримінальному провадженню та з інших питань. Згідно з постановою прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 11.02.2019 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , оскільки під час розгляду вищевказаного клопотання встановлено, що воно подане з порушенням вимог ст. 308 КПК України. Під час досудового розслідування підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити не тільки рішення, дії чи бездіяльність, визначені ст. 303 КПК України, до слідчого судді, а й звернутись зі скаргою до вищого прокурора на недотримання розумних строків слідчим, прокурором. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Враховуючи те, що вказана скарга подана не до вищестоящого прокурора у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, при повній або частковій відмові у задоволенні клопотання слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, прокурор ОСОБА_4 не аргументує прийняте рішення, не спростовує обставини, на які вказує скаржник, не досліджує його клопотання.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає доцільним по доводам скарги скасувати постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 11.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 11.01.2019 у кримінальному провадженні №0000230 від 09.07.2014, як невмотивовану та необґрунтовану.

Що стосується вимог скаржника щодо зобов`язання прокурора та слідчого оголосити підозру особам, вказаним у клопотаннях, які вчинили кримінальні правопорушення, то слідчий суддя вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 та ч. 1 ст. 36 КПК України слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а тому в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 11.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання від 11.01.2019 у кримінальному провадженні №0000230 від 09.07.2015 скасувати.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: