Справа № 615/1017/18
Провадження № 1-кп/615/114/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі колегії:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
судового розпорядника - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання доказів недопустимими по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 06.06.2018 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пересічне Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Валківському районному суді Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.
Захисником ОСОБА_7 у судовому засіданні заявлено клопотання, в якому він просить визнати постанову прокурора ОСОБА_6 від 11.05.2018 року про проведення негласних слідчих (розшукових) дій контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину недопустимим доказом та визнати неможливим дослідження зазначеної постанови під час судового розгляду на підставі ч. 2 ст. 89 КПК України.
В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що доступ до вказаної постанови не був наданий стороні захисту, у відповідності до положень ст. 290 КПК України. Крім того, вказана постанова розсекречена на підставі акту № 48 від 15.06.2018 року та 27.06.2018 року направлена до слідчого відділу УСБ України в Харківській області для приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0000036 від 12.02.2018 року, що в свою чергу позбавило сторону захисту права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження при їх відкритті. Також, зазначив, що згідно вищевказаної постанови від 11.05.2018 року, негласні слідчі (розшукові) дії проводились по кримінальному провадженню № 0000036 від 12.02.2018 року, однак матеріали кримінального провадження № 0000143 від 06.06.2018 року не містять клопотання прокурора та ухвали слідчого судді про використання отриманої інформації в іншому провадженні. Постанова про проведення негласних слідчих (розшукових) дій не відповідає вимогам, встановленим ст. 251 КПК України, а саме: не містить відомостей про час початку, тривалість негласної слідчої (розшукової) дії, відомостей про особу (осіб), яка буде проводити негласну слідчу (розшукову) дію.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання захисника.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що на його думку постанова прокурора про проведення НСРД не є доказом у кримінальному провадженні, а лише є процесуальним документом, який став правовою підставою для проведення НСРД. Додатково зазначив, що на його думку вирішення питання щодо допустимості доказів повинно бути вирішено у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.
Заслухавши думку учасників, вивчивши доводи заявленого клопотання та дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Вимогами статті 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вивчивши зміст клопотання захисника ОСОБА_7 та зазначені у ньому обставини, суд не вбачає очевидної недопустимості доказів.
У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним вирішити питання щодо допустимості відомостей, які містяться у постанові про проведення НСРД відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України, під час оцінки доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 89, 94, 350, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання доказів недопустимими по кримінальному провадженню № 0000143 від 06.06.2018 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3