ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6370/16-к Номер провадження 11-кп/814/32/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7
представника адвоката
свідка ОСОБА_8 ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 27 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення подання інспектора Київського районного сектору Полтавського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_11 про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Гадяч Полтавської обл., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, засудженої 18.06.2015 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.1, 3 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке рішення суд мотивував тим, що сам по собі факт неявки ОСОБА_7 тричі на реєстрацію не свідчить про умисне злісне ухилення від відбування покарання, тоді як остання за місцем попередньої роботи характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності за час випробування не притягувалася, відсутні будь-які відомості про вчинення нею правопорушення, у вчиненому розкаюється та зобов`язується в подальшому не порушувати при звільненні її від відбування покарання з випробуванням покладені нею обов`язки, передбачені ст. 76 КК України

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання інспектора Київського РС Полтавського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування іспитового строку та направити ОСОБА_7 в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного судом.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_12 20.09.2016 з`явилася до органу пробації та цього ж дня їй роз`яснено порядок та умови відбування іспитового строку, обов`язки, покладені на неї судом, винесена постанова про встановлення днів явок на реєстрацію, письмово попереджено про відповідальність за вчинення нею повторного злочину. Проте за період відбування покарання остання не з`являлася 23.09.2016, 4.10.2016, 18.10.2016, 1.11.2016, будь-які документи, які б вказували на поважність причин неявки не надала.

Після направлення подання щодо неї в суд для вирішення питання про скасування іспитового строку, ОСОБА_7 продовжувала ухилятися від явки на 15.11.2016, 6.12.2016, 20.12.2016, 3.01.2017 та 17.01.2017. В судовому засіданні засуджена ОСОБА_7 надала суду накази про відрядження в період неявок (а.п.6-13), проте вказане спростовано відповіддю за № 12 від 18.01.2017, де зазначено, що у робочому графіку останньої, згідно даних обліку з 5.09.2016 службові відрядження відсутні(а.п. 16).

Тому вказує, що за період відбування покарання ОСОБА_7 допустила 9 неявок поспіль, тобто засуджена систематично не з`являлася на реєстрацію без поважних причин, тому рішення суду вважає необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, засуджену, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора,пояснивши, що через службову зайнятість не з`являлася до КВІ, показання свідка, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Так під час апеляційного перегляду встановлено те, що ОСОБА_7 засуджена 18.06.2015 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 1, 3 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків,передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи; не виїжджати без дозволу за межі України; повідомляти про місце проживання, роботи.

З особової справи вбачається, що ОСОБА_7 була викликана на 28.07.2015 до Гадяцького РП КВІ Гадяцького МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області (корінець виклику а.п.о.с. 14) та цього ж числа ознайомлена про обов`язки, покладені судом під розписку з роз`ясненням про наслідки ухилення від відбування покарання (а.п.о.с. 15).

Згідно наданої заяви на ім`я начальника Полтавського МРВ КВІ ОСОБА_7 від 26.08.2015 повідомила про зміну місця свого проживання, у якій зобов`язувалася з`явитися на постановку на облік (а.п.о.с. 31).

4.09.2015 ОСОБА_7 з`явилася до Інпектора Октябрського РП Полтавського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області, де вона повторно була ознайомлена з обов`язками, покладеними судом, під розписку з роз`ясненням про наслідки ухилення від відбування покарання (а.п.о.с. 41)

Згідно листка реєстрації ОСОБА_7 не з`явилася на реєстрацію 4.10.2016, 18.10.2016, 1.11.2016.

Згідно довідки в.о. начальника Київського РВ м. Полтава КВІ УДПтСУ в Полтавській області ОСОБА_13 , 12.09.2016 ОСОБА_7 повинна була з`явитись, але зателефонувала та повідомила, що з`явитися не зможе через перебування на лікуванні та зобов`язалася з`явитися 23.09.2016 (а.п.о.с.88). 20.09.2016 засуджена з`явилась до Київського РВ м. Полтава КВІ УДПтСУ в Полтавській області надала аналогічні письмові пояснення та зобов`язувалася надати лікарняний лист (а.п.о.с. 89) та знову була ознайомлена з обов`язками, покладеними судом, під розписку з роз`ясненням про наслідки ухилення від відбування покарання (а.п.о.с. 90).

Згідно рапорту старшого інспектора Київського РВ м. Полтава КВІ УДПтСУ в Полтавській області ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_7 24.10.2016 по телефону повідомила, що вона перебуває у відрядженні, з`явиться 1.11.2016 та надасть підтверджуючі документи (а.п.о.с. 101).

Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо того, що ОСОБА_7 продовжує ухилятися від явки, а саме: 15.11.2016, 6.12.2016, 20.12.2016, 3.01.2017 та 17.01.2017 є неспроможними,так як жодними документами не були підтверджені в суді апеляційної інстанції і вказані неявки, якщо вони мали місце то слід зазначити, що це не було підставою для звернення із поданням інспектора Київського районного сектору Полтавського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_11 та предметом дослідження у суді першої інстанції.

ОСОБА_14 директор ТОВ «Колос», у підпорядкуванні якого перебувала засуджена на посаді юриста, як свідок під час апеляційного перегляду пояснив, що дат відряджень вже не пам`ятає, але зауважив те, що юридичний відділ завжди має велику завантаженість в роботі, через це не виключає, що засуджена була зайнята.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально - виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально - виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів. До суду разом з поданням надсилаються особова справа та всі матеріали, що свідчать про невиконання засудженою особою покладених на неї судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за її поведінкою.

Колегія суддів з огляду на зазначені вище обставини, які підтверджуються матеріалами судового провадження і особової справи вважає, що доводи прокурора в апеляційній скарзі, що ОСОБА_7 не з`являлась на реєстрацію без поважних причин не відповідають дійсності. Так, дійсно засуджена 23.09.2016 не з`явилась в КВІ, але вона з`явилась 20.09.2016, щодо обов`язку засудженої з`явитись23.09.2016 матеріали особової справи не містять (а.о.с.89), і тому доводи у цій частині у тому числі, є необґрунтованими. Посвідчення про відрядження 4.10.2016 (а.с.8), 18.10.2016 (а.с.6), 1.11.2016 (а.с.12), суд першої інстанції не врахував при прийнятті оскаржуваного рішення та колегія суддів також не враховує, оскільки відповідно до листа ТОВ "Колос" від 18.01.2017 "У робочому графіку ОСОБА_7 , згідно даних обліку, з 05.09.2016 службові відрядження відсутні", а згідно до показань наданих апеляційному суду свідком ОСОБА_14 даних під присягою, засуджена працювала в юридичному відділу, який має велику завантаженість в роботі, тобто в суді доведено, що засуджена через службову зайнятість не з`являлась до КВІ 4.10.2016, 18.10.2016, 1.11.2016.

Обговорюючи доводи апелянта про направлення ОСОБА_7 в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного судом, колегія судддів враховує те, що ОСОБА_7 систематично не вчинювала правопорушень, які потягли б за собою адміністративні стягнення і свідчили б про небажання стати на шлях виправлення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстав для його скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі прокурора і у суді апеляційної інстанції, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 27 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4