Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/216/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницький апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2019 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Нюмид, Усть-Коломського району, АР Комі, Російської Федерації, без громадянства, освіта два класи, без визначеного місця проживання, не працюючому, не одруженому, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1

залишено без задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Інші учасники судового розгляду:
прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2019 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення. Суд першої інстанції обґрунтував своє рішенням тим, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з даним рішенням засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконне рішення суду. Посилаючись на те, що твердження суду першої інстанції, що він не виправився, оскільки він не працює є невірним, оскільки Петрівська виправна колонія являється непрацюючою з закритою промзоною. Також зазначає, що в нього є диплом про закінчення Петрівського учбового закладу та він має спеціальність кравець, що також є заохочувальною пільгою. Зазначає, що з 2016 року в нього не має порушень.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 обґрунтував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження.
Необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого є його сумлінна поведінка і ставлення до праці. Суд може зробити висновок про виправлення засудженого, ґрунтуючись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Крім того, суд, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», повинен враховувати значення умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.125 ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років
За даними адміністрації колонії, засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі допускав порушення установленого порядку відбування покарання, за що мав 9 стягнень, які погашені у встановленому законному порядку.
ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі стверджує, що з моменту порушення режиму минуло більше 2 років, тому він вважається таким, що не має стягнень, однак на противагу цьому, за весь період відбування покарання ОСОБА_6 , а це вже більше 4 років не отримав жодного заохочення. За час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, відповідно до наданої адміністрацією колонії характеристики на особу.
Крім того, ОСОБА_6 в період відбування покарання характеризується як засуджений, що не довів свого виправлення, у зв`язку з чим Комісією Петрівської виправної колонії (№49) розглянуто та відмовлено щодо зміни умов тримання засудженому ОСОБА_6 шляхом переведення його із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі (протокол № 28 від 29.12.2016 року).
Комісією державної установи «Петрівська виправної колонії (№49)» розглянуто повторно та відмовлено щодо зміни умов тримання засудженому ОСОБА_6 шляхом переведення його із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі (протокол № 11 від 08.05.2018 року).
Комісією Петрівської виправної колонії (№49) відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому що не став на шлях виправлення, (протокол № 28 від 29.12.2016 р.)
Згідно ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення по відбуттю 2/3 частини строку покарання настала з 19.10.2017 року. Комісією Петрівської виправної колонії (№49) відмовлено в умовно - достроковому звільненні (протокол № 22 від 24.10.2017 р.)
Згідно ухвали Петрівського райсуду Кіровоградської області від 28.11.2017 року керуючись ст.81 КК України клопотання засудженого ОСОБА_6 , щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення - залишено без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13.02.2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 та його захисника залишено без задоволення, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28.11.2017 року залишено без змін.

Колегія суддів перевіряючи доводи апеляції і оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що засудженим ОСОБА_6 не надано переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Водночас, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, також рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, а тому є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Крім того, апелянтом не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2