Справа № 461/911/19
Провадження № 1-кс/461/1203/19
УХВАЛА

11.02.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000348 від 13 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст..368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло відповідне клопотання слідчого, яке вмотивоване тим, що в.о. начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби та з метою власного незаконного збагачення, вступив у злочинну змову з начальником відділу іхтіології та регулювання рибальства Управління ОСОБА_5 , із котрим у подальшому вимагали та отримали у суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 28000 грн. за вчинення дій які входять до компетенції Управління, а саме за погодження Управлінням режиму рибогосподарської експлуатації водойми «Віжомля» на території с. Віжомля Яворівського району Львівської області та за подальше скерування, погодженого Управлінням режиму, на затвердження у Державне агентство рибного господарства України. 04.02.2019 року у приміщенні Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль), за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 2(А) проведено обшук службового кабінету ОСОБА_4 , у ході якого вилучено мобільний телефон марки Lenovo IMEY 52, а також належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 250 доларів США.

Слідчий зазначає, що на даний час виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на вилучені грошові кошти та мобільний телефон, з метою забезпечення збереження речових доказів, так як вилучений мобільний телефон, в силу положень ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки підтверджує факт отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , зокрема спілкування ОСОБА_4 із підозрюваним ОСОБА_5 , а також свідком ОСОБА_6 , а належні ОСОБА_4 грошові кошти підлягають арешту для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий просив розгляд справи здійснювати без його участі та без повідомлення власника майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась у зв`язку з відсутністю відповідних клопотань сторін провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 13 листопада 2017 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст..368 КК України.

Дане кримінальне провадження відкрито за фактом отримання службовими особами Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області неправомірної вигоди у розмірі 28000,00 грн.

04 лютого 2019 року у приміщенні Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль), за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 2(А), на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2019 року, проведено обшук службового кабінету ОСОБА_4 , у ході якого вилучено мобільний телефон марки Lenovo IMEY 52, а також належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 250 доларів США, що підтверджується протоколом обшуку від 04 лютого 2019 року.
05 лютого 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Судом встановлено, що на підставі постанови слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 від 05 лютого 2019 року вилучений у ОСОБА_4 під час обшуку мобільний телефон марки Lenovo IMEY 52 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000348.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою накладення арешту на вилучені грошові кошти та мобільний телефон є збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, беручи до уваги, що є достатні підстави вважати, що збереження речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання,слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000348 від 13 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст..368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон марки Lenovo IMEY 52;

- належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 250 доларів США.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1