Провадження № 11-кп/4820/29/18
Категорія:ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000284 від 1 травня 2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2018 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше судимого: 12.09.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.ч. 1, 2 ст. 189, ст. 70 КК України до трьох років обмеження волі; 18.12.2012 року апеляційним судом Хмельницької області вирок Хмельницького міськрайонного суду від 12.09.2012 року змінено, ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з призначенням випробувального строку два роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_8 покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до визначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 12.09.2012 року та остаточно ОСОБА_8 визначено покарання у виді шести років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 обрано у виді цілодобового домашнього арешту.

Покладено на ОСОБА_8 процесуальні обов`язки: не відлучатись без дозволу суду з населеного пункту за місцем проживання с. Копистин, Хмельницького району, Хмельницької області, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати за викликами до суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 5 356, 30 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., на відшкодування матеріальної шкоди - 1 150 (одна тисяча сто п`ятдесят) грн., в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 , 1 травня 2014 року біля 16 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України (в подальшому - Правил), вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.1 (а), 2. 3 (б) Правил, будучи позбавлений судом права керування транспортними засобами, розпочав рух за кермом автомобіля «ГАЗ 24», д.н.з. НОМЕР_1 від місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 в напрямку ст. Богданівці Хмельницького району Хмельницької області, створюючи своїми діями небезпеку, яка загрожувала життю і здоров`ю пасажирці його автомобіля ОСОБА_12 та іншим учасникам руху.

1 травня 2014 року близько 16 години 20 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ГАЗ 24», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимоги п.12.4 Правил, рухаючись зі швидкістю близько 70 км./год. по вул. Першотравневій, ст. Богданівці, Хмельницького району, в порушення вимог п.10.1 Правил, безпідставно змінював напрямок руху від одного краю проїзної частини до іншого. Під час подальшого руху, по вул. Першотравневій, ст. Богданівці, Хмельницького району, при виникненні перешкоди для його руху, яку він міг завчасно виявити, а саме: мотоцикла «Дніпро МТ-10-36», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , який перебував у нерухомому стані на правому узбіччі проїзної частини, неподалік будинку №3, ОСОБА_8 порушуючи вимоги п. 12.3 Правил, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, здійснюючи маневр об`їзду вищевказаного мотоцикла, в порушення вимог п.п. 13.1 та 13.3 Правил, не обрав безпечної дистанції та інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, допустивши з ним зіткнення, що призвело до перекидання мотоцикла. Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден по передній поверхні грудної клітки справа, по боковій поверхні живота зліва, з переходом на поперекову ділянку та ліву сідницю, лівого стегна, лівої гомілки, лівого гомілково - ступневого суглобу, рани лівого гомілково - ступневого суглобу, крововиливу лівого гомілково - ступневого суглобу, крововиливу в м`які тканини грудної клітки по передній поверхні та зліва, крововиливу в тканині великого сальника, крововиливу в ділянці гепато - дуоденальної зв`язки, розриву печінки в ділянці квадратної долі, переломів 2-8 ребер зліва по середньо - ключичній лінії, крововиливу в м`які тканини спини в проекції 7-8 грудних хребців, перелому хребта на рівні 7-8 грудних хребців, з пошкодженням оболонок та речовини спинного мозку, які за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент заподіяння в клінічному перебігу, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, від яких ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 годині 30 хвилин, у реанімаційному відділенні Хмельницької обласної лікарні.

Після скоєння ДТП, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_13 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебуває у небезпечному для життя стані та позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, і сам же поставив його в такий стан, маючи при ньому реальну можливість надати потерпілому допомогу, не вживаючи будь-яких заходів необхідних для відведення небезпеки для життя потерпілого внаслідок його безпорадності, з місця події зник, завідомо залишивши ОСОБА_13 у небезпеці.

Непогоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить даний вирок скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Вважає, що він є незаконним, так як грунтується на неперевірених, суперечливих та недопустимих доказах.

На думку апелянта, неправильним є висновок суду про вчинення останнім кримінальнного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Так, судом безпідставно взято до уваги довідку ХОНД КДЛ від 6 травня 2014 року, згідно якої, за результатами токсикологічного дослідження № 556 у його крові виявлено етанол в концентрації 2,221 %. Однак, така не може бути належним доказом у справі, оскільки, токсикологічна експертиза не проводилась, постанова прокурора про відібрання зразків крові йому не зачитувалась, відібрання зразків крові не проводилось, а алкоголь він взагалі не вживав.

Вказує, що у ході судового слідства не було усунуто суперечності у його показаннях, показаннях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та показаннях свідка ОСОБА_16 і потерпілої ОСОБА_10 , щодо перебування мотоцикла «Дніпро МТ 10 - 36» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_13 у нерухомому або динамічному стані на момент зіткнення, а також його швидкості руху безпосередньо перед пригодою.

Невірними є покази свідка ОСОБА_17 та потерпілої ОСОБА_10 , котрі вказали, що мотоцикл «Дніпро МТ-10-36», д.н.з. НОМЕР_2 на момент зіткнення стояв. При цьому, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , пояснили, що мотоцикл безпосередньо перед пригодою рухався під керуванням ОСОБА_13 .

Зазначає, що суперечливими є і покази свідка ОСОБА_16 , щодо руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_13 до пригоди, по правому узбіччі проїзної частини, де він і зупинився, а в подальшому відбувся наїзд автомобіля «Газ 24» р.н. НОМЕР_1 на вказаний мотоцикл. Однак, згідно протоколу огляду місця ДТП, подія сталася майже посередині проїзної частини, що підтверджується поясненнями апелянта, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 .

Враховуючи вищевикладене, на його думку, ОСОБА_16 очевидцем події не був, а своїми показами лише вводив суд в оману.

Також, безпідставними є посилання суду на експертизи, наявні в матеріалах справи, так як основні дані для проведення таких, а саме: швидкість автомобіля «Газ 24» р.н. НОМЕР_1 , напрямок його руху, тривалість зупинки мотоцикла «Дніпро МТ 10-36» р.н. НОМЕР_2 , досудовим слідством не перевірялись і ґрунтуються лише на припущеннях.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, потерпілу ОСОБА_10 та її представника, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, частково провівши судове слідство, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно (зміненого) обвинувального акту, затвердженого заступником керівника Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_18 6 квітня 2017 року, ОСОБА_8 1 травня 2014 року близько 16 години 20 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ГАЗ 24», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимоги п.12.4 Правил, рухаючись зі швидкістю близько 70 км./год. по вул. Першотравневій, ст. Богданівці, Хмельницького району, в порушення вимог п.10.1 Правил, безпідставно змінював напрямок руху від одного краю проїзної частини до іншого. Під час подальшого руху, по вул. Першотравневій, ст. Богданівці, Хмельницького району, при виникненні перешкоди для його руху, яку він міг завчасно виявити, а саме: мотоцикла «Дніпро МТ-10-36», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , який перебував у нерухомому стані на правому узбіччі проїзної частини, неподалік будинку №3, ОСОБА_8 порушуючи вимоги п. 12.3 Правил, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, здійснюючи маневр об`їзду вищевказаного мотоцикла, в порушення вимог п.п. 13.1 та 13.3 Правил, не обрав безпечної дистанції та інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, допустивши з ним зіткнення, що призвело до перекидання мотоцикла. Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден по передній поверхні грудної клітки справа, по боковій поверхні живота зліва, з переходом на поперекову ділянку та ліву сідницю, лівого стегна, лівої гомілки, лівого гомілково - ступневого суглобу, рани лівого гомілково - ступневого суглобу, крововиливу лівого гомілково - ступневого суглобу, крововиливу в м`які тканини грудної клітки по передній поверхні та зліва, крововиливу в тканині великого сальника, крововиливу в ділянці гепато - дуоденальної зв`язки, розриву печінки в ділянці квадратної долі, переломів 2-8 ребер зліва по середньо - ключичній лінії, крововиливу в м`які тканини спини в проекції 7-8 грудних хребців, перелому хребта на рівні 7-8 грудних хребців, з пошкодженням оболонок та речовини спинного мозку, які за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент заподіяння в клінічному перебігу, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, від яких ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 годині 30 хвилин, у реанімаційному відділенні Хмельницької обласної лікарні.

Отже, відповідно до обвинувального акту місцем скоєння дорожньо-транспортної пригоди є праве узбіччя проїзної частини дороги вулиці Першотравневої ст. Богданівці Хмельницького району, неподалік будинку № 3.

Відповідно до п.1.10. ПДР України проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги. Узбіччя це виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів.

Роз`яснюючи свій висновок автотехнічної експертизи № 171 А від 11 червня 2014 року, в пункті 2 резолютивної частини якого зазначено, що зіткнення між автомобілем та мотоциклом могло відбутись на відстані 3,4 м до лівого, відносно напрямку руху транспортних засобів, краю проїзної частини, експерт ОСОБА_19 пояснив, що, на його думку, обидва транспортні засоби, до зіткнення знаходились десь посередині дороги, тобто на проїзній частині.

Експерт ОСОБА_20 , роз`яснюючи свій висновок автотехнічної експертизи № 271 А від 31 липня 2014 року, пояснив, що не зміг дати відповіді на поставлені слідчим питання щодо технічної можливості автомобіля запобігти зіткненню з мотоциклом шляхом застосування гальмування або безпечного маневру об`їзду перешкоди, оскільки вихідні дані не містили відомостей про відстань від переднього краю автомобіля до місця зіткнення, а містили лише відомості про таку відстань від переднього краю автомобіля до заднього краю мотоцикла. Окрім того, роз`яснив, що якщо вказані об`єкти під час ДТП були у рухомому стані, то відбулось зіткнення, якщо ж у статичному, то відбувся наїзд.

Роз`яснюючи свій висновок автотехнічної експертизи № 2864/14-26 від 20 серпня 2014 року експерт ОСОБА_21 пояснив, що виконуючи експертизу, він виходив з вихідних даних про те, що ДТП сталась посередині проїзної частини.

Експерт ОСОБА_22 , надаючи роз`яснення апеляційному суду свого висновку автотехнічної експертизи № 1056/14-22 від 24 жовтня 2014 року пояснив, що автомобіль в любому випадку мав технічну можливість об`їхати мотоцикл, незалежно від того чи він стояв чи їхав, оскільки ширина дороги дозволяла це зробити. Разом з тим, запевнив, що зіткнення (чи наїзд) точно відбулось не на правому узбіччі, а в межах правої смуги руху.

Враховуючи вищевказане, обвинувальний акт, затверджений заступником керівника Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_18 від 6 квітня 2017 року має істотні суперечності, в тому числі щодо місця зіткнення та щодо встановлення способу контактування транспортних засобів: зіткнення чи наїзду.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Згідно ж вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення. Натомість, суд першої інстанції не перевірив на відповідність вказаним вимогам закону обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні, прийняв його до провадження та розглянув його з прийняттям рішення по суті, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Вказана неповнота обвинувального акту та вироку суду, їх невідповідність вимогам закону прямо суперечить нормам КПК України, а також порушує один із основних конституційних принципів обвинувачених право на захист, оскільки позбавляє останнього знати в чому конкретно він обвинувачується.

Наведене також позбавляє суд належним чином встановити істину у провадженні.

В обвинувальному акті ні органи досудового розслідування, ні прокурор, ні суд у вироку фактично не сформулювали обвинувачення, інкриміноване ОСОБА_8 , яке б відповідало вимогам закону та було кокретним, не навели всіх встановлених ознак об`єктивної сторони складу злочину, як те вимагає кримінальне процесуальне законодавство.

Позбавлений можливості усунути суттєві протиріччя і апеляційний суд, оскільки допущено істотні порушення КПК України та не можна зробити жодного висновку, яке обвинувачення інкриміноване ОСОБА_8 , оскільки встановлене органом досудового розслідування місце ДТП та спосіб контактування транспортних засобів, зазначені в обвинувальному акті, логічно мають кореспондуватись (узгоджуватись) з тими пунктами ПДР України, яких останній повинен був дотриматись, але міг порушити.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без зміни, змінити вирок, скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, скасувати вирок і закрити кримінальне провадження, скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Натомість, цією та іншими нормами чинного кримінального процесуального закону не виписано, як повинен діяти апеляційний суд у випадку, коли обвинувальний акт разом із вироком суду першої інстанції не відповідають вимогам КПК України, зокрема, через неконкретне обвинувачення, чим порушується право обвинуваченого на захист та на справедливий суд.

Так, через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України апеляційний суд позбавлений можливості змінити вирок, ухвалити свій вирок чи закрити кримінальне провадження (ч. 1 ст. 408, ст. 417, ч. 1 ст. 420 КПК України).

Положеннями ст. 415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції, проте такі у даній справі відсутні.

В силу ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3 Конституції України, ст. 8 КПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів вимушена постановити у цьому провадженні найприйнятніше рішення: скасувати оскаржений вирок суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

На думку колегії суддів, прийняттям саме такого рішення у цій справі не буде порушено баланс прав і законних інтересів обвинуваченого.

При новому судовому розгляді справи суду необхідно належним чином дослідити та дати оцінку всім зібраним доказам в їх сукупності, одночасно перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, прийняти законне та обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2018 року, у кримінальному провадженні № 0000284 від 1 травня 2014 року стосовно ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4