Справа № 629/4833/18
Номер провадження 1-кп/629/468/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В кінці липня 2018 року ОСОБА_3 прийшов до складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_5 , де у нього виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проник на територію вищевказаного складського приміщення, де таємно викрав: асинхронний електродвигун 1,5 кВт, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3281 від 21.08.2018 року вартістю 950,00 гривень, асинхронний електродвигун 2,2 кВт, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3281 від 21.08.2018 року вартістю 1400,00 гривень, асинхронний електродвигун 4,0 кВт, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3281 від 21.08.2018 року вартістю 2000,00 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4350,00 гривень.

Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме: влітку 2018 року він проник на територію складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав три асинхронних електродвигуна, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечує проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, має середню освіту, одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлена.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення/обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб), доцільним покладення на нього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України, а саме звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_7 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та піддати його покаранню у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3281 від 21.08.2018 року в розмірі 429 гривень 00 копійок.

Речові докази по справі:

- три асинхронні електродвигуни, які належать потерпілому ОСОБА_5 та передані йому на відповідальне зберігання під розписку - залишити останньому.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1