Провадження №1-кп/127/80/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000097, внесеного в Єдиний державний реєстр досудового розслідування 25 квітня 2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст. 408 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст. 408 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження, мотивуючи його тим, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2016 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування. 19 травня 2016 в зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_7 від органів слідства, його оголошено в розшук. Вважає, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не має.
Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, щодо призначення справи до розгляду та щодо здійснення спеціального судового провадження заперечила, вважає, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 на підставі ст. 32 КПК України слід спрямувати до Апеляційного суду міста Києва для визначення підсудності за одним з районних судів м. Києва.
Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думку захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_7 інкримінуються злочини, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України класифікований як злочин середньої тяжкості, та передбачений ч. 1 ст. 111 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України класифікований як особливо тяжкий злочин.
У відповідності до ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Так, згідно обвинувального акту: «… ОСОБА_7 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13.05.2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 на посаді техніка (з безпеки дорожнього руху) начальника контрольно-технічного пункту військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «прапорщик»…достовірно знаючи про незаконність дій щодо приєднання території АР Крим до складу РФ, перебуваючи в м. Феодосія АР Крим, в березні 2014 року з метою переходу з лав ЗСУ до військових формувань країни-агресора ЗС РФ, звернувся до представників ЗС РФ з клопотанням прийняти його на військову службу… Внаслідок таких дій прапорщика ОСОБА_7 . Збройним Силам Російської Федерації вдалося захопити частину території України - Автономну Республіку Крим, з усією інфраструктурою, закріпитися на ній, створити оборонні споруди, перемістити з території Російської Федерації до АР Крим військові формування, військову техніку, зброю та боєприпаси, створити державні органи, що дозволило безперешкодно контролювати незаконно захоплену територію АР Крим. Створення та діяльність на території України військових формувань іноземної держави (Російської Федерації) призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим, зниження обороноздатності України, забезпечили належне функціонування незаконних органів влади та правоохоронних органів.
Цими діями ОСОБА_7 вчинив перехід на бік ворога, тобто надав безпосередню допомогу Російській Федерації, з якою Україна перебуває в умовах збройного конфлікту, сприяв представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України, що полягало у створенні умов для функціонування на території України іноземного військового формування та забезпечує тривалу окупацію півострова Крим …», вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 111 КК України.
Тобто, більш тяжке правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 , було скоєно на території АР Крим, з чого суд робить висновок про неможливість розгляду даного кримінального провадження у Вінницькому міському суді Вінницької області, у зв`язку із непідсудністю його вказаному суду.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд: кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним судам), розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, розглядається одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва.
Враховуючи зазначене, колегія суддів робить висновок про необхідність направлення даного кримінального провадження до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності за одним з районних судів м. Києва.
Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 20 липня 2018 року у справі №127/23510/16-к.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційного інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Враховуючи вказані приписи закону та те, що Вінницький міський суд Вінницької області та Апеляційний суд міста Києва перебувають в межах юрисдикції різних апеляційних судів, питання про направлення вказаного кримінального провадження до Апеляційного суду м. Києва має бути вирішено колегією суддів Верховного суду, що зумовлює направлення вказаного провадження до зазначеного суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 217, 314, 334 КПК України, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Направити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст. 408 КК України, до Верховного суду для спрямування даного кримінального провадження до Апеляційного суду міста Києва, для визначення підсудності за одним з районних судів м. Києва.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді