Справа № 577/2665/16-к
Провадження № 1-кп/577/9/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" січня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження за №0000879 від 06 червня 2014 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівська область, росіянина, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаю чого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 10 жовтня 1997 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140, 19, 461 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком 2 роки та штрафом 680 грн. По постанові Ніжинського міського суду Чернігівської області від 07.01.2000 року відмінено іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі на 1 рік. 2) 12 липня 2002 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, 94, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. 14 листопада 2002 року перегляд вироку Апеляційним судом Чернігівської області, ухвалою якого ст. 185 ч.3 КК України перекваліфікована на ст. 185 ч. 2 КК України. 27 жовтня 2009 року перегляд вироку Коростенським районним судом Житомирської області, постановою якого за ст. 82 КК України невідбутий строк покарання замінено на покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки 9 місяців 29 днів. Звільнений умовно-достроково 27 серпня 2010 року з Конотопського ВЦ Сумської області (№ 130) на підставі постанови Конотопського районного суду Сумської області від 19.08.2010 за ст. 81 КК України, невідбутий строк покарання 2 роки, 11 місяців 1 день, маючого не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, -

за ч. 4 ст. 185 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, в тому, що 25 травня 2014 року близько 01 години 30 хвилин вчинив крадіжку майна ОСОБА_7 з проникненням у сховище, у великих розмірах.

Відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 19 січня 2019 року о 24 годині. До цього часу кримінальне провадження не може бути завершеним через незалежні від суду причини. За викликом суду не з`явився свідок, про допит якого заявив обвинувачений , не з`явилася потерпіла ОСОБА_7 , без якої розгляд неможливий .

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Прокурор клопоче продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки кримінальне провадження не може бути завершене, а підстави, які враховувалися при обранні запобіжного заходу, не перестали існувати, серед яких вказує на існування ризику вчинення іншого злочину та можливість ухилення від суду, оскільки ОСОБА_4 має не зняті судимості і ухилявся від суду. За таких обставин, інший вид запобіжного заходу , не забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить виконання його підзахисним процесуальних обов`язків .

Представник потерпілої ОСОБА_6 підтримує клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового розгляду , суд дійшов висновку продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до двох місяців.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, існування яких встановлено в цьому провадженні, із ступеню тяжкості інкримінованого злочину і що обставини, які свідчать про існування ризиків, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, не перестали існувати, не змінилися і вони унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, інших підстав для заміни застосованого обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, до затримання не мав офіційного джерела доходів, схильний до вчинення кримінальних правопорушень і на таку обставину вказує наявність не знятих та не погашених судимостей, був оголошений у розшук, оскільки ухилявся від суду .

На даний час кримінальне провадження не може бути завершене через поважні причини, які незалежні від суду і є необхідним призначення кримінального провадження на інший час.

Обставини, на які посилається прокурор, є вагомими для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і свідчать про існування ризиків, що обвинувачений може вчинити інший злочин, ухилитися від суду і такими, що виправдовують потреби судового провадження та вказаний ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого. і що існування таких обставин переважає принцип поваги до особистих свобод, за цих же обставин суд вважає, що інший вид запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і не убезпечить від ризиків скоєння іншого злочину чи ухилення його від суду.

Керуючись ст. ст. 183, 331 КПК України,-

0Ухвалив:

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до 17 березня 2019 року до 24 години.

Ухвала оскарженню не підлягає

СуддяОСОБА_1