Провадження №1-кс/369/4756/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання начальника слідчого відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006659 від 21.11.2018, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

Начальник слідчого відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням мотивуючи його тим, що 21.11.2018 близько 18 години 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння смерті своєму сину ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки, яка виникла після спільного розпиття спиртних напоїв зі своїм сином ОСОБА_7 , предметом, схожим на ніж, який тримав в правій руці, наніс останньму один удар в область грудної клітини зліва, заподіявши ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення груди, внаслідок чого останній помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 699 від 22.11.2018 смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок проникаючого колото-різаного поранення груди з ушкодженням легені та легеневого стовбура.

ОСОБА_5 21.11.2018 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 22.11.2018 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є протоколи огляду місця події від 21.11.2018, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Крім цього, підозрюваний немає осіб на утриманні, що свідчить про те, що він зможе змінити місце проживання з метою уникнення явки до слідчого, прокурора чи суду.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрюваний знайомий зі свідками, йому відоме їх місце проживання, анкетні дані, тому він зможе впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки до суду.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:

-підозрювана немає постійного місця роботи та законного джерела доходів;

-немає стійких соціальних в`язків;

-веде аморальний спосіб життя;

- немає засобів для існування.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Тому слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, вдівцю, дитині війни, пенсіонеру, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» терміном 60 діб. Не визначати щодо підозрюваного ОСОБА_5 розмір застави.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти вимог клопотання заперечували, та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1,3,5 статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, відсутність судимостей, наявністю у нього місця реєстрації та постійного проживання в АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні начальника слідчого відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006659 від 21.11.2018, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, вдівцю, дитині війни, пенсіонеру, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 19 січня 2019 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч.5 ст. 194 КК України визначити строком до 19 січня 2019 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1