Справа № 344/6833/18
Провадження № 11-кп/4808/84/18
Категорія ст.342 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000973 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 11 жовтня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченому ст. 342 ч.2 КК України повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумних строків вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною з підстав істотного порушення вимог кримінально процесуального закону та прийнята за відсутності правових підстав. Зазначає, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_9 нехтуючи законною вимогою працівника правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків вчинив фізичний опір, в ході якого з необережності спричинив легкі тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу, вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ст. 342 ч.2 КК України. Однак, суд першої інстанції не досліджуючи обставин вчинення кримінального правопорушення по суті, помилково прийшов до висновку, що кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 342 ч.2 КК України є невірною, що є не припустимим на стадії підготовчого засідання.

Просить скасувати ухвалу Івано Франківського міського суду від 11.10.2018 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000973 від 11.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 ч.2 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 ч.2 КК України повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000973 від 11.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст. 342 ч.2 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 ч.2 п.5 КПК України, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому за ст. 342 ч.2 КК України, суперечить вимогам цього Кодексу та закону через її невідповідність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , підтримали подану апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 314 ч.3 п.3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 статті 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, встановленим у статті 291 цього Кодексу.

Тобто, суд має право повернути прокуророві обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документі наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; обвинувальний акт не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Отже, виходячи з вище викладеного, підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку ст. 314 ч.3 п.3 КПК України, є невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України.

Доводи прокурора в поданій апеляційній скарзі з приводу того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про повернення прокурору обвинувального акту, істотно порушено вимоги кримінально процесуального законодавства, оскільки не досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення по суті, суд помилково прийшов до висновку, що кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 342 ч.2 КК України є невірною, на думку колегії суддів є безпідставними.

Зокрема, ст. 291 ч.2 п.5 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається із змісту обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, за що передбачена відповідальність за ст. 342 ч.2 КК України.

Проте, в даному обвинувальному акті містяться відомості про те, що в ході опору ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, своєю правою рукою схопив працівника поліції ОСОБА_10 за палець лівої кисті та почав його викручувати, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву зв`язок першого пальця лівої кисті, яке відповідно до висновку судово медичної експертизи № 178 від 13.04.2018 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тобто, висновок суду першої інстанції про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 які виразились у заподіянні працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, потребують додаткової кваліфікації є обґрунтований.

З урахуванням того, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, висновок суду першої інстанції про наявність обставини, що перешкоджають подальшому судовому розгляду, є правильним, а тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 291 ч. 2 п.5 КПК України, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Керуючись ст. ст.291 ,376,404,405,407, 418,419 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Івано Франківського міського суду від 11 жовтня 2018 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0000973 від 11.03.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 ч.2 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5